Дорога фантазія

Передмова

Повертаюся в зал і обличчя Пані Бос завмирає. Думаю вона розуміє що зробила помилку, адже в блузі вільно ділового стилю я виглядала менше спокусливо ніж в сукні що повністю мене обтягує. Сукня чорна, до колін, закриває все тіло, цупка тканина підкреслює всі мої принади. Вигляд досить пристойний, та в одночасно дуже навіть спокусливий. Ловлю на собі погляди чоловіків, задоволено сідаю до роботи. Закінчую свою справу, прощаюся, юрист з блиском в очах пропонує підвезти додому, обручка на пальці показує що одружений. Відмовляюсь, в моїх еротичних фантазіях не має місця одруженим чоловікам. Виходжу на вулицю і вдихаю свіже повітря. Відчуваю наче хтось пропалює спину наскрізь. Різко обертаюсь і бачу Справного що стоїть за склом панорамного вікна. Він дивиться на мене своїм пронизливими сірими очима, поглядом від якого ноги підкошуються. Розвертаюся і йду, а в голові вимальовується еротична фантазія - як цей Бос бере мене на столі свого кабінету...

1 розділ

Сьогодні мені виповнилось двадцять п’ять років, і я роблю собі подарунок - орендую симпатичну однокімнатні квартиру коло метро. Новий будинок, перша здача, дизайнерський ремонт в стилі мінімалізм - це те що давно хотіла. На шість місяців оренди вистачить грошей від продажу будинку бабусі в селі, який я успадкувала та кілька років тому продала. Наважилась використати ці гроші саме зараз. На роботі все добре, вийшла на зарплату в дві тисячі доларів, і маю впевненість в завтрашньому дні. Працюю звісно багато, шість днів не тиждень, але воно того варте. Сьогодні також в мене робочий ювілей, п’ять років як працюю перекладачем в агентстві "Агнес-переклад", власниця агентства не заморочувалася з назвою. Агнес взяла мене на пів ставки студентко для перекладу паперів, і ось тепер я перекладач на ділових зустрічах. Вдячна цій жінці, вона керівник від Бога, тай людина хороша. Мені пощастило потрапити в це агентство. Прокинулась о сьомій ранку, п’ю каву, одягаю сьогодні спідницю олівець і класичну блузку коричневого кольору. Тішюся своїм відображенням в дзеркалі, розмір одягу s, груди d, зріст 170 сантиметрів, великі карі очі, пишні вії. Чорне густе волосся заплітаю в колосок, так природа мене не обділила, я дійсно гарна дівчина. Якусь мить думаю чому в такої красуні вже сім місяців сексу не має. Чому на мене ніякий нормальний чоловік увагу не звертає, все лише якісь старі збоченці постійно запрошують на побачення. Мабуть варто купити собі вібратор і не паритись, все біжу на роботу. Сьогодні з ранку потрібно в офіс, завтра робота на конференції, мають надіслати папери для підготовки. Наш офіс це досить великий зал з панорамними вікнами де в кожного свій стіл, трохи схоже на шкільний клас. Власний кабінет у Агнес та в бухгалтера. З вікон десятого поверху відкривається гарний вид на класичний Київський каштановий сквер. Сідаю за свій стіл і отримую повідомлення з робочого чату з проханням - зайти до Агнес терміново. Заходжу в кабінет, вона відразу до справи. - Олю в тебе сьогодні додаткове завдання, потрібно з'їздити на зустріч в другій половині дня. Наш новий клієнт компанія «Вітбест» терміново просить перекладача на переговори з діловим партнером. - Добре, зрозуміло. - Чудово, протягом години на пошті буде інформація де і о котрій потрібно бути. Виходжу з кабінету і думаю «Вітбест» - дуже знайома назва, десь таке чула. Оооо, згадала, це завдяки перекладу документів для договору з цією компанією, та ще з якоюсь іноземною - яка була нашим клієнтом, я отримала підвищення три роки тому. Якраз закінчувала університет, на фірмі був завал, одна з постійних перекладачів не встигала і мені дали ці документи на добу зі словами - "переклади що зможеш а завтра я дороблю". Ця компанія займається камінням, все від щебню до бурштину, я там половину слів не знала і Гугл не допомагав. Врятувала університетська бібліотека. Бібліотекар видала мені старезний словник під назвою "Будівництво та архітектура англійською", де за ніч знайшла все необхідне та принесла готовий переклад на роботу. В документі не знайшли жодної помилки, і за таку старанність мене взяли в штат на повну ставку. За рік з письмових перекладів я поступово перейшла на розмовні. Коло вікна в кутку нашого класу стоїть стіл з кавоварками, місце для п'яти хвилинного відпочинку та пліток. Підходжу випити каву, там вже Світлана собі щось наливає. - привіт Оля, - привітно вітається колега, це ти сьогодні їдеш на «Відбест»? - привіт, так я. - ну тримайся, Бог в поміч, там якийсь директор занудний, постійно йому щось не те, що разу нового перекладача просить. - дякую, матиму на увазі. Світлана йде за свій стіл а я п'ю каву і пригадую що на минулому тижні дівчата обговорювали якогось тяжкого клієнта, його не влаштовую рівень знань перекладачів. Він сам вільно володіє англійською і не зовсім зрозуміло навіщо йому той перекладач. Згадую що "Будівництво та архітектура англійською" в мене тоді так і залишилась, лишила книгу на роботі. Випуск, обхідний лист потрібно було терміново здати, книга старезна і за неї в бібліотеці був рахунок зовсім мізерний, от я і заплатила. Отож візьму з собою назустріч, може знову допоможе. Отримую інфу про зустріч, конференц зал готелю "Київська Русь", початок чотирнадцята година, таксі оплачується. Готуюсь до конференції. В потрібний час їду в готель, проглядаю дорогою словник, нагадую розміщення тем щоб розуміти де знайти потрібне - ну раптом що. Заходжу в зал, стіл підготовлено для зустрічі десь на двадцять осіб, коло кожного стільця табличка з іменем та посадою. Майже всі місця зайняті. Знаходжу своє, читаю таблички поруч - Справний Олег Андрійович директором «Вітбест». Когут Інна Василівна бухгалтер, на місці вже сидить приємна жінка років сорока. Сідаю і вітаюся на загал. - вітаю ви напевне Ольга, - звертається до мене Інна. - так це я, сподіваюся я не спізнилась, - кажу у відповідь викладаючи на стіл маленький ноут, диктофон, блокнот та старий словник. - ні, ще є час, Ваше завдання на сьогодні бути перекладачем керівника, загалом він добре володіє англійською і багато сам спілкується під час зустрічі, будьте уважні. Прочитавши імена на табличках розумію що зустріч сьогодні з італійцями, чудово, попрактикуюсь, цю мову я теж знаю, як і німецьку, польську, французьку, іспанську. І тут я бачу що до мене прямує чоловік від якого просто не сила відвести погляд, високий , гарний, строгий чорний костюм не здатен приховати шикарне тіло, чорне волосся, сірі очі. Наче герої з еротичних фільмів на які я нещодавно підсіла. Сідає поруч, розумію що це Бос на сьогодні. - вітаю Ольга, Інна вам вже все пояснила? - Так. - Чудово. Він говорить дивлячись на папери на столі, не розвертаючись в мій бік, хоча поки йшов від дверей було зрозуміло що роздивився мене як під мікроскопом. Господи як зосередитись коли поруч сидить таке тіло, чорт, потрібно терміново купити вібратор. Переговори проходять якось напружено, серйозні люди, великі гроші. Справний спілкується сам, я перекладаю хід розмови для бухгалтера та озвучую її слова на загал англійською. В кінці наче домовились і починають обговорювати деталі, перекладач італійців постійно робить помилки, які я помічаю, намагаюсь бути коректною та підправляю її. На четвертій годині бесіди мені вже не до коректності, просто роблю свою роботу, сухо виправляю що не так. Італійка сидить червона, а мені якось однаково, таке буває, хай вчиться на помилках. Навіть антикварний словник сьогодні був в нагоді, кілька нових слів довелося вивчити. Зустріч закінчується, великі люди починають не формальні бесіди. Бухгалтер зі мною прощається зауважуючи що вона впевнена, ми скоро знову зустрінемось. Ага, ще чого, вашому босу всі не до снаги, отож наступного разу знову попросить іншу, він певне собі нову коханку шукає. Хтиві думки лізуть в голову і я гортаю каталог вібраторів в онлайн магазині, їдучі в метро додому. За два дні стається непередбачуване, мене знову викликає Агнес і повідомляє що завтра я цілий день маю бути перекладачем у "Вітбест". Вони хочуть саме мене. Їду працювати в офіс "Вітбест", що знаходиться майже в центрі міста. На вході в будівлю охоронець дає пропуск, мене чекають в конференц залі п’ятнадцятого поверху. На місці зустрічаю вже знайому бухгалтерку, яка пояснює що сьогодні працюємо тут. Компанія готує детальний план роботи з італійцями, будуть керівники різних відділів, всі напрацювання мають бути оформлені письмово трьома мовами. Отож я допомагатиму повсюди де потрібно і моїм керівником на сьогодні є перекладач компанії пані Наталя. Звикла працювати в швидкому ритмі, але такої швидкості як працює ця компанія ще не бачила. Під вечір вже ледь збирала слова до купи, відчуваю себе як вичавлений лимон, хоча мене важко довести до такого стану. Боялася зробити помилку. Постійно все уточнювала, тому впевнена що мене сюди більше не запросять. Явно не встигала за їхнім шаленим ритмом. Кінець робочого дня, ліфт наповнюються людьми, голова йде обертом, виймаю шпильки з волосся і воно осипається на плечі. Виходжу на вулицю, вдихаю свіже повітря, і тут відчуваю наче хтось пропалює спину поглядом. Різко розвертаюся, бачу Справного що стоїть за склом панорамного вікна горішнього поверху. Він дивиться на мене своїм пронизливими сірими очима, поглядом від якого ноги підкошуються. Розвертаюся і йду, а в голові вже літає еротична фантазія як цей Бос бере мене на столі свого кабінету... Робочі дні минають один за одним. Насолоджуюсь життям в новій квартирі. Тепла осінь сприяє вечірнім прогулянкам, люблю ходити, багато ходити ні про що не задумуючись, дивитися в небо. Робота, ранок, Агнес просить зайти. - Ольга у тебе вільна друга половина дня ? - виїздів не має працюю над перекладами на місці, які можуть день, два, почекати. - це добре, тут в "Вітбест" якась не планова зустріч, терміново просять Вас під'їхати, ось адреса, робота максимум на три години. - добре. - чудово, підтверджую їм Вашу присутність. Цікаве місце для зустрічі, ресторан "Гуцулка". Я там була, це комплекс що складається з будиночків, які можуть вмістити компанію максимум до п’ятнадцяти осіб. В цьому місці панує зовсім не робоча атмосфера, але їду куди сказали. На вході зустрічаю Боса з "Відбест". Вітаємось, здається його очі темнішають коли я наблизилась. Він розповідає що сьогодні потрібно завершити угоду з посередником що звів їх з італійцями. Документи мають оформити трьома мовами, все майже готово, не вистачає італьською варіанту. Розмова проходить швидко. - допоможете нашому юристу. - звичайно,- з впевненістю відповідаю я. Ми обоє спілкуємось як справжні професіонали на робочому місці, нічого зайвого. Зайшовши в зал бачу великий овальний стіл, з одного боку якого сидить юрист, з іншого жінка з виразом обличчя що не приховує її думки - "якого біса він притяг її сюди". Ця пані років тридцяти, директор фірми посередника, бачила її на першій зустрічі в готелі Київська Русь. Ще тоді було видно як вона зацікавлена Справним, і сьогодні явно планує більше ніж зустріч. Ну це їхні проблеми, я сідаю коло юриста і роблю свою роботу. Боси сидять на іншому кінці столу про щось розмовляють. В повітрі літає легкий флірт. Через пів годинки в двері заходить офіціантка з кавою, прямує до мене, здається я розумію що зараз буде. Хвилина і моя блузка в каві, поруч офіціантка награно вибачається. Колеги частенько про таке розповідали, як тільки на зустрічі присутній флірт, то на молодій дівчині в якій бачать загрозу опиняється кава, сік чи салат. Цікаво скільки офіціанти за це беруть. Та я панянка з досвідом, зі спокійним обличчям йду до вбиральні. Це звичайна ситуація яка зі мною не вперше, тому маю диво сукню, яка вміщається в сумку, її тканина не мнеться, переодягаюсь та можу продовжити роботу без мокрих рукавів. Повертаюся в зал і обличчя Пані Бос завмирає. Думаю вона розуміє що зробила помилку, адже в блузі вільно ділового стилю я виглядала менш спокусливо ніж в сукні що повністю мене обтягує. Сукня чорна, до колін, закриває тіло повністю, цупка тканина підкреслює всі мої принади. Вигляд досить пристойний, та в водночас дуже навіть спокусливий. Ловлю на собі погляди чоловіків, задоволено сідаю до роботи. Закінчую свою справу, прощаюся, молодий юрист з блиском в очах пропонує підвезти додому, обручка показує що одружений. Відмовляюсь, в моїх еротичних фантазіях не має місця одруженим чоловікам.

Від автора. Любі читачі, дякую що читаєте книгу. З нетерпінням чекаю відгуки та коментарі. Запрошую всіх бажаючих на мою сторінку в соціальній мережі, там можна побачити трошки особистого життя, та поспілкуватися зі мною на будь які теми… Далі на Вас чекає дуже гарячий другій розділ.

2 розділ

В кінці місяця Агнес запрошує в свій кабінет і ошелешує новиною що "Відбест" пропонує мені посаду перекладача в компанії. Випробний термін три місяці, оплата на цей період на двадцять відсотків більша ніж тут. Якщо щось піде не так, то я через три місяці можу повернутися назад - такі умови договору. Подібні ситуації стандартні для агентства, і Пані Бос завжди їм радіє, адже отримає гарний гонорар за такий своєрідний рекрутинг. - погоджуйтесь Ольга, це крок в гору для вашої кар’єри. Звісно я даю згоду, адже це дійсно гарна пропозиція. Вже першого листопада заходжу в офіс "Відбест" як їхній новий працівник. В конференц залі зустрічаюсь з працівницею відділу кадрів. Ставлю підписи на заздалегідь узгодженому договорі роботи і заповнюю Автобіографію. Остання мене дуже дивує, бо маю заповнити її від руки і там купа питань, тут цікавляться всією історію родини. Не маю що приховувати, батьки загинули в автокатастрофі коли мені було десять, до повноліття була під опікую бабусі вчительки англійської та дідуся вчителя історії. Поховала їх п’ять років тому. Власності не маю, продала успадкований старенький будинок в селі, але досі там прописана за домовленістю з новими власниками. Живу в орендованій квартирі. Освіта - Університет Міжнародних Відносин, факультет іноземних мов, попередня робота "Агнес переклад", ось і все життя. Мій кабінет на останньому вісімнадцятому поверсі. Вийшовши з ліфта бачу просторий хол, де є зона для очікування з диваном, стійкою рецепції і молодою дівчиною - такий собі офісний стандарт. Двоє симетрично розміщених дверей з написами Директор Справний Олег Андрійович, Директор Карпов Ігор Вікторович. Так само симетрично, коло дверей, розміщені два стола секретарів. З ліва від ліфту двері зі скромним написом "Відділ перекладів". Заходжу, бачу просторий кабінет з двома столами та безліччю шаф, великі вікна, тут світло і приємно, мені подобається. За столом сидить Наталя, це пані близько сорока років, ми з нею вже знайомі. - вітаю Ольга, ось твій стіл, розміщуйся будь як вдома і не забувай що ти на роботі, - приємно посміхаючись каже панянка. - вітаю Наталя, дякую, сподіваюсь я зможу тримати баланс, - посміхаюся у відповідь. Наталя вводить мене в курс робочих справ, здається ми відразу знайшли спільну мову та розуміємо одна одну. І дуже по жіночому розповідає загально доступну інформацію. Нашому босу 31 рік, він не одружений, більше про його особисте життя тут не відомо, він його не афішує. Цю компанію заснував його батько разом з Климовим Ігорем Вікторовичем якому 52 роки, його дружина має власну маленьку юридичну фірму, в них троє дітей. Батько боса помер раптово три роки тому, серце. Олег Андрійович на той час працював у компаній, займався рекламою. Завдяки його роботі компанія поступово виходила на європейський ринок. Отож коли сталася трагедія і молодий спадкоємець зайняв своє місце, вони з Карповим якось швидко знайшли спільну мову, та багато що змінили. Карпов займається внутрішньою роботою, а клієнти та зовнішня політика на Справному. Я працюю тут п'ять років, роботи збільшується, часто відрядження. Маю двох синів підлітків, і надто люблю свого чоловіка щоб травмувати його психіку відсутністю вдома мами по чотири дні - то всі відрядження на тобі. Зрештою Бос довго шукав розумну, швидку, комунікабельну особу на цю посаду. Отож вітаю в колективі. Робота на новому місці захоплює моє життя повністю. Багато поїздок, нова інформація, зовсім інше сприйняття роботи ніж у Агнес. Двічі на місяць польоти за кордон. Я навіть не згадую про вібратор, нових емоцій вистачає більше ніж досить, секс і не треба. Бос поводиться дуже стримано, все в межах ділового етикету. Звісно я інколи ловлю на собі його чоловічий погляд, і тішу свій мозок хтивими думками. Та чим далі тим стає зрозуміліше що хтиві думки лише в моїй голові, в голові Справного лише бізнес. Ну принаймні в робочий час, а інше хто його знає. Добігає мій другій місяць на новому місці, наближаються новорічні свята. Напарниця розповіла про місцеві традиції. Двадцять дев’ятого грудня компанія працює до другої години дня, далі всі їдуть на корпоратив у якийсь шикарний ресторан, що року новий. Боси проводять з колективом час не довше ніж дев’ятої вечора, до ранку бажаючі святкують без керівництва. Далі чотири дні вихідних, типу щоб забути хто як зганьбився бо хильнув зайвого, і третього січня всі на роботі. Я вирішила гуляти то гуляти і придбала до свята зелену сукню з пишною спідницею нижче колін, глибоким декольте що закінчується дрібними ґудзиками які застібають сукню до самого низу. Стриманий рукав три четверті, та прозоре мереживо на всю спину. В перукарні мені на чаклували великі ніжні локони, що прикривають більшу частину спини. Прибувши на свято зрозуміла що порівняно з дівчатами з відділу реклами я ще скромниця, а от бухгалтерію вдалося перевершити. Корпоративна вечірка проходить в дуже гарній атмосфері, келих вина і я розслабилась. Бачу на телефоні пропущений виклик від Іри з минулої роботи, у них теж сьогодні корпоратив, мабуть кликатимуть до себе. Сумую за дівчатами, певне поїду пізніше. Треба знайти місце де поговорити, гучна музика в ресторані не дає такої можливості. Накидаю пальто беру сумку і прямую до виходу по довгому коридорі в стилі голлівудської червоної доріжки. На вулиці справжня зимова заметіль - а я в туфлях. Коли лишається лише крок до вхідних дверей послизнулась, мої десяти сантиметрові підбори підводять на мокрій підлозі. Падаю на спину, в польоті встигаю викрикнути триповерховий матюк, показуючи всю глибину моїх філологічних знань. Лижу на спині, в очах темно, бо на обличчя задерлася моя пишна спідниця з сукні. Треба бігом вставати, я тут на загал виставила свої файні стрінги та мереживо на панчохах. Намагаюся підвестися і мене підхоплюють сильні чоловічі руки, в голові пробігає думка - "не встигла прикрити свій сором, комусь таки пощастило побачити всю красу". Втрачаю дар мови коли бачу перед собою Справного Олега Андрійовича. Чи може бути гірше ніж матюкатися перед Босом задираючи спідницю, такої еротичної фантазій я не уявляла. - Ольга з вами все добре? - Запитує Бос після того коли допоміг мені прийняти горизонтальне положення. - так, дякую, - якось не впевнено відповідаю, бо відчуваю наче легке головокружіння чи від падіння чи від ганьби. - Ви вдарились головою, думаю Вас має оглянути лікар. - та я не сильно вдарилась, тут килим, - кажу якось вже впевненіше. - Ви зібралися додому, я Вас підвезу, щоб більше ні де не впали, - командним тоном каже Бос. - та не турбуйтесь я візьму таксі, - вже геть нормально намагаюсь розмовляти, усвідомлюючи всю дурнуватість цієї ситуації і прагну як можна швидше попрощатися. Тай додому я ще не збираюся, хоча здається добряче вдарилась. - це не обговорюється, моє авто чекає коло входу, вперед, - знову чую командний тон та починаю йти поруч. Виходимо на вулицю, сідаю в авто Боса, він везе мене додому не запитуючи адресу. Інколи, після ділових зустрічей Справний підвозив мене додому, в кінці робочого дня що закінчувався не в офісі. За кермом завжди був водій, я не думала що Бос пам'ятає мою адресу. Їдемо мовчки, повільно, адже на вулиці сильна заметіль, на радіохвилі грає приємна святкова музика. Приїхавши Справний ствердно каже що проведе мене до дверей квартири, щоб впевнитися що я ціла потрапила додому. Хоча запевняю Боса що зі мною все гаразд. І справді почуваюсь цілком нормально, вже не відчуваю падіння, але пам'ятаю як зганьбилась і хочу як найшвидше попрощатися. Відкриваю двері ключем і з ввічливості, з упевненістю що відмовить, запитую - зайдете на каву чи чай? - від кави не відмовлюсь, - каже Олег заходячи в мою квартиру. Ми знімаємо пальта, взуття, в квартирі якось гаряче, чи то в мене нервове від цієї ситуації. Беру кілька шпильок і заколюю волосся на голові, роблю висновок що з цією сукнею така зачіска робить мене більш сексуальною. Та мого Боса це точно не цікавить, його певне дома чекає якась фото модель, або дві, ох ці фільми, варто перестати їх дивитися. Готую каву в турці, Справний сидить за столом на кухні, ми перекидаємось загальними фразами про сьогоднішню погоду, погану дорогу, затори. Коли філіжанки спорожніли ставлю їх в мийку, підходжу до вузького панорамного вікна кухні, дивлюсь на заметіль що посилилась. Розвертаюся і ловлю пильний погляд Олега на собі, ці сірі очі, здається в них можна втопитися. Він знімає піджак, вішає на стільчик, підходить і цілує мої губи дуже ніжно та солодко, і я відповідаю на цей поцілунок. Відчуваю як чоловік проводить руками по спині, сідницях, і переходить до розстібання ґудзиків на сукні. Ґудзики, їх же там пів сотні, я їх здається годину застібала. Він впорався максимум за п’ять хвилин, професіонал - подумала я. Ой не про те думаєш, біжи, тікай, скажи щось. Мені так добре що я забуваю десь свій здоровий глузд, потім знайду і розберусь. Сукня і бюстгальтер летить на підлогу, мої груди обпалюють пристрасні поцілунки. Не стримуюсь і починаю розстібати його сорочку, млію торкаючись до чоловічого міцного тіла, він точно ходить в зал, спина, груди, руки, все таке пружне. Його долоня спускається по животу прямо мені в трусики, починає пестити клітор, поки інша рука продовжує торкатися грудей а губи ніжно цілують шию. Я тану від задоволення, мої руки торкаються його волосся. Збудження підступно видають мокрі трусики які Олег плавно знімає, я лишаюся в самих панчохах, підхоплює мене за сідниці та садить на стіл. За якусь мить він знімає з себе штани і боксери, надягає презерватив, руки повертаються на сідниці, дивиться в очі пристрасним поглядом та різко входить в мене. Його рухи приємні, стогну від задоволення. Він рухається спершу швидко, потім починає сповільнювати темп, але ж я вже майже на межі, сама не віру що чую свій голос "не зупиняйтесь, ще, швидше" це все винне сьогоднішнє вино. Бачу як він хтиво посміхається і починає прискорюватись та пошепки промовляє - "як забажаєте пані". Відчуваю як оргазм розливається моїм тілом, чоловік це розуміє, його пристрасний погляд опалює мої очі, рухи стають жорсткішими і я відчуваю як він кінчає. Сиджу на столі, дихаю наче пробігла марафон, спостерігаю як Бос викидає презерватив у смітник, бере в руки свій піджак і виймає з внутрішньої кишені упаковку нових презервативів. Знімає мене зі столу, ставить обличчям до дверей, стає позаду, руки кладе на талію і шепоче на вухо - "показуйте пані де у вас ліжко". Я покірно йду в кімнату розуміючи що ця еротична фантазія матиме продовження. Здоровий глузд остаточно мене покинув - я зовсім не хочу щоб той повертався. Десять місяців без сексу та перегляд еротичних фільмів зробили свою справу, я поринаю в цей вир пристрасті де мене кладуть на ліжко і цілують кожну частинку тіла. Віддаюсь бажанню, теж цілую, кусаю, ніжно дряпаю його тіло, не можу стримати своє бажання. Торкаюся руками чоловічого члена, усвідомлюю що той дуже великий, розумію що Олег вправний коханець адже так легко і безболісно брав мене ним. Ми зустрічаємось поглядами, він дивиться на мене з легкою хтивою посмішкою наче на моєму обличчі написано – «візьми мене або я сама тебе зґвалтую». І він входить в моє гаряче збуджене тіло. Прокидаюсь, якось прохолодно, кутаюсь в ковдру, на вулиці певне мороз і потрібно збільшити температуру опалення. Відкриваю очі, бачу перед собою Боса що застібає сорочку. І тут усвідомлюю що еротична фантазія вже не фантазія, здоровий глузд що намагається повернутися зовсім не підказує що робити. Сідаю на ліжку соромлячись прикриваюсь ковдрою, Олег повертається до мене і каже - добрий ранок. - добрий ранок,- відповідаю втупивши в нього розгублений погляд. - думаю ця ніч не заважатиме нам продовжувати працювати разом, не варто її повторювати, - говорить Бос одягаючи піджак. - цілком згодна з Вами, - відповідаю, намагаючись розмовляти таким же офіційним тоном як щойно він. Підходить до вхідних дверей взувається, одягає пальто. Я бачу його відображення в великому дзеркалі що висить на виході з кімнати, і він бачить мене в ньому - дівчину що сидить на ліжку, гола прикрита ковдрою, розгублена та збентежена. Береться за дверну ручку. - До побачення. - До побачення. - Якщо пані захоче повторити цю ніч то знає де мене знайти, - каже Олег дивлячись в дзеркало змінюючи серйозне обличчя на хтиву усмішку і виходить з квартири. Пів години думаю що я накоїла, потім беру себе в руки і розкладаю все по частинах. Секс був чудовий, він нікому не розкаже бо йому то не треба, максимум я не пройду випробний термін і повернуся працювати до Агнес, за умовами договору три місяці вони мене чекають. Звісно шкода що стільки працювала і можу знову зробити крок назад, але надалі буду розумніша і таки куплю собі вібратор. Весело проводжу вихідні, зустрічаюся з подругами. Намагаюся вигнати з голови хтиві спогади про Справного, але це мені зовсім не вдається. Виходжу на роботу після свят і все продовжується в робочому ритмі. З поведінки Боса нізащо не здогадаєшся що він бачив мене голу. Добігає кінця мій випробувальний термін, серйозно задумуюсь повернутись до Агнес. Здоровий глузд наполегливо натякає що не варто випробовувати долю, секс з Босом може повторитися і якщо хтось про це дізнається - кар’єрі кінець. Наприкінці січня запрошує бухгалтер щоб оголосити вердикт, мене хочуть залишити чи відправити туди де взяли. Вирішую що вибір за мене зроблять гроші. На даний час платня за мою роботу максимум три тисячі доларів. Отож якщо дадуть менше то піду до Агнес. Просто якщо дадуть максимум то в агентстві не зрозуміють чому я повернулась. Коли бухгалтер оголошує що мені пропонують контракт на рік з оплатою чотири тисячі на місяць - я погоджуюсь.

3 розділ

Кілька днів почуваюся як на голках, здоровий глузд підказує що щось тут не так. Або все було надто так на корпоративі. Боса бачу що дня, його поведінка незмінна, і я заспокоююсь. В п’ятницю, після обіду, їду з Справним та юристом на зустріч з потенційними партнерами до ресторану на лівому березі. Під час перерви на каву нас обслуговує молода офіціантка яка намагається фліртувати з моїм керівником, він як завжди робить вигляд що не помічає цього. Ці ситуації мене зазвичай веселять, та сьогодні чомусь дратує. Зустріч закінчується, прощаюся з усіма. Підходжу до виходу, дивлюся в навігатор як пройти до метро, воно десь поруч та я ні як не можу зрозуміти де саме. Бачу як Бос підходить до бар стійкі і щось говорить з барменом. Коли бармен відходить, ні звідки з’являється та офіціантка. Викладає перед Справним серветку, думаю там написаний її номер телефону. Бос усміхається дівчині і забирає серветку в кишеню. От зараза, побачене сильно бісить, так - Оля, заспокойся, їдь на шопінг як збиралася. Питаю в охоронця що стоїть коло дверей де тут те метро, дізнаюся що воно за рестораном, через дорогу від паркінгу, там є перехід. Виходжу на вулицю, обходжу велику будівлю, розумію що якби пішла в інший бік то була б вже на місці. Підходжу до паркінгу, бачу що стоїть автомобіль Боса без водія і поруч Олег розмовляє з хлопцем, певне старим знайомим. Сміються, вони обоє в гарному гуморі. Чоловіки стоять спиною до мене, не бачать що я поруч тупо дивлюсь на них. Поряд зупиняється таксі, вони тиснуть руки, незнайомець їде геть. Олег розвертається, йде до свого авто і бачить мене, я машинально підходжу до Боса. - Ви щось хотіли Ольга, - запитує Бос, на його обличчі досі приємна дружня усмішка. - думаю пані не відмовиться від продовження, - боже що я несу. - пані впевнена, дороги назад не буде, - і його усмішка стає настільки хтивою наче я тут гола стою. - так, - кажу ствердно наче в суді. - Прошу, - двері відкриваються і я сідаю до салону авто. Олег сідає за кермо, ми мовчки їдемо до нього додому. Квартира виявляється недалеко від офісу, можна сказати на околиці центру міста. Будинок в якому вона знаходиться старовинний, мабуть якась історична будівля що нещодавно відреставрована. Піднімаємося на останній четвертий поверх , заходимо в квартиру де відразу починаємо цілуватись наче двоє підлітків що нарешті знайшли темний куток в парку. Олег обриває наш поцілунок і починає розстібати пальто з його уст лунає слово "роздягайся", знімаю пальто, чоботи, піднімаю погляд на чоловіка який вже зняв піджак та майже без сорочки, "знімай все", - каже Олег командним тоном. За хвилину ми обоє стоїмо в коридорі без одягу. Він стає позаду, цілує мою шию, пестить груди руками і шепоче на вухо - "відкрий двері". Тут я розумію що стою обличчям до дверей і штовхаю їх, ми заходимо в середину кімнати де світло вмикається автоматично. Це виявляється простора кімнаті з величезною ванною. Бос вмикає воду, ванна починає наповнюватися водою. Він садить мене на її край, вкриває моє тіло поцілунками прокладаючи доріжку від шиї до грудей. Плавно спускається на живіт і нижче, його язик заходить в мене, я скрикую від насолоди що дарують ці ніжні дотики. Не витримую і чую свій зрадницький голос "візьміть мене". Олег піднімається, одягає презерватив, не зводячи свого хтивого погляду з мого обличчя входить в мене, спостерігаючи як очі розширюються і я стогну від насолоди. Пристрасні рухи наших тіл на зустріч один одному закінчуються одночасним оргазмом. Поки я сиджу на краю ванни намагаючись втамувати хаотичне диханні, Бос вимикає воду в ванні, яка вже на половину наповнена. Заходить у воду, простягає мені руку зі словами - "пані до мене приєднається". Я подаю руку і вже за мить стою поруч і пристрасно цілую свого Боса в губи. Насолодившись поцілунком Олег лягає в ванну, садить мене собі на живі, ми цілуємось, наші руки торкаються одне одного де кому заманеться. Відчуваю як в сідниці впирається чоловічий орган, мені простягають презерватив, беру його в руки, веселий погляд відразу видає що я зрозуміла натяк і маю одягнути його на член. Ніколи цього не робила і починаю розглядати інструкцію, добре що вона в картинках бо читати в такому стані я б не змогла. - Ти ніколи цього не робила ? - загадково усміхаючись запитує Олег. - ні, та думаю я впораюсь, - відповідаю грайливим голосом. - я в тобі не сумніваюсь, - застогнавши вимовляє чоловік коли я одягаю презерватив. Старанно починаю показувати йому своє вміння занурюючи його член у своє лоно, що продовжуються пристрасними рухами нашої насолоди. Потім секс був в кімнаті на великому дерев'яному ліжку, чіпляючись руками за його перетинки, в пориві пристрасті навіть зламала ніготь. Ми таке витворили на тому ліжку, добре що зламаний лише ніготь. Я відключилася коли вже світало, хоча Олег здається ще не збирався спати, але мене наче вимкнуло. Увімкнули мене об одинадцятій ранку від будильника, який будить що суботи вже не один місяць. Адже на дванадцяту я записана до косметолога, або манікюр чи перукарню, добре що сьогодні то манікюр. Сідаю на ліжку і розумію що не вдома, треба бігом бігти щоб встигнути на дванадцяту. Олег відкриває очі і хапає мене за руку коли намагаюся встати, я опиняюся знов поруч з чоловіком який торкається моїх грудей. - і куди це ми зібрались? - я поспішаю, манікюр на дванадцяту. - відміни. - ні, ніготь зламаний. - адреса салону? - поруч з моїм будинком. - я довезу тебе за п’ятнадцять хвилин, а решту часу ми можемо провести з користю. Цей діалог проходить між нами в дуже діловій строгій формі. Після якого мої ноги розводять в сторони і швидко та жорстко трахають, і я розумію що такий секс в мене вперше і він мені дуже подобається. Рівно о дванадцятій вибігаю в салон, вигляд в мене наче пробігла стометрівку на оцінку. Поки сиджу дві години на манікюрі є час обдумувати нашу розмову в машині. - що буде далі? - запитую я. - для мене це лише секс без зобов'язань з шикарною дівчиною, хочеш ми можемо продовжити наші зустрічі, або ж поставити крапку вже сьогодні. - я подумаю над цим. - думай, тільки не довго. Думай, думай, що тут думати, шикарний секс з шикарним Босом, така собі дорога еротична фантазія що втілилась в життя. Треба його за гуглити. Інтернет видає статті про компанію, ось біографія якогось відомого скульптора з прізвищем Справний. Переглядаю її бігцем для загального розвитку, о стоп, в рядку нащадки ім'я мого Боса, то це його прадід. Нащадків багато, та лише Олег хоч трохи наближений до діяльності прадіда, зазначено в Вікіпедії. Знаходжу його в Інстаграм, якось не очікувано, думала що то не його. Сторінку наче створено для робочого іміджу, фото сам не викладає але підтверджує хто що з ним виклав. В основному знімки з презентацій, конференцій, бізнес форуми, час від часу з якоюсь дівчиною чи в компаній друзів на заходах типу весілля. Стоп, бачу знайоме обличчя, що за дівчина на фото виставлено близько року тому. Заходжу на її сторінку - о, то це Віка фото модель, сестра Каті моєї колежанки з університету. Добре що ми з Катериною залишились в дружніх стосунках після випуску, інколи перетинаємось в місті, знаходимо час потеревенити. Приходжу додому телефоную подрузі, кажу майже як є, ну зовсім трохи змінюю історію. - привіт, дзвоню по справі, маєш хвилинку? - так, кажи що потрібно. - я зараз на пробному терміні в компанії "Вітбест", типу особистий перекладач Боса Олега Справного, такий своєрідний пан що я не впевнена чи варто на нього працювати, ну якщо запропонують лишитися. В Інстаграм є фото Віки з цим Босом, можливо вона може сказати що це за фрукт і з чим його їдять. - я і так тобі це розповім, у Віки був з ним тримісячний роман, то я втомилася то слухати. Цей Олег дуже своєрідний чувак, ні з ким не зустрічається більше трьох місяців. Там то він кидає дівчину то вона його, колишні розповідають різне, то квітів не дарує то часу мало приділяє, то в ліжку надто грубий. Вік він дуже сподобався зовні, ну і факт фінансової стабільності притягував. Але з кожного побачення приходила з усвідомлення що дівчата правду про нього говорять. Через три місяці він зник на тиждень, потім подзвонив, поясним що крутився з важливим контрактом. Ну Віка йому побажала вдалого контракту і сказала що не бачить далі їх разом. Після останньої розмови якось було не зрозуміло хто кого покинув, а Віка радо поповнила список його тримісячних колишніх. Якось так. - Дякую за інфу. - та будь ласка, ну все мені час, таксі приїхало. Розповідь про три місяці мені дуже навіть сподобалась, отож цей секс триватиме не більше ніж три місяці. Я вчилася, працювала, завжди намагалася тримати все під контролем, нормальних стосунків в мене і не було. Та що там казати - після цих двох ночей я зрозуміла що і сексу справжнього раніше не бачила. Отож час надолужити втрачене, вібратор не купуватиму, стрибну в цей тримісячний вир пристрасті лише для сексу. В понеділок приходжу на роботу, все в шаленому ритмі, виїздів сьогодні не має але потрібно перекласти купу нових листів з пропозиціями та замовленнями. Боса навіть не бачу, лише чую з коридора його голос. Вівторок їдемо на зустріч з партнерами, я в машині з Босом, вітається не дивлячись в мій бік, розмовляє по телефону все по роботі. Зустріч проходить спокійно, наче про все домовились, на завтра планують підписання угоди. Повертаємося в офіс, Бос дуже напружений та зосереджений на роботі переглядає папери. Середа, партнери приходять в наш офіс, всі збираються в конференц залі. Керівництво веде бесіду про красу каменю та безмежність природніх копалин, поки ми з колегою перевіряю англійський та польський зразок угоди, а бухгалтер перевіряє цифри. Коли все закінчується на годиннику сьома вечора. Моя напарниця миттю тікає - я розуміючи киваю що заберу наші речі. Бухгалтерка теж швиденько зникає як тільки її робоча функція виконана. Свіжоспечені ділові партнери вийшли на лоджію, що при конференц залі, для неформальної бесіди з цигарками. Здається вони збираються їхати святкувати за вечерею. Збираю робочі речі, голова гуде, не так від роботи як від напруги що стояла тут пів дня, великі люди, великі гроші. Не відразу розумію що за спиною стоїть Справний, схиляється до мого вуха і шепоче. - Пані подумала? - Так, - шепочу я і розвертаюся до Боса обличчям. - і яке твоє рішення? - говорить він все тим же тихим хтивим голосом пильно дивлячись в мої очі. - хочу продовження, - шепочу перелякано, і сама не розумію чому така налякана, мабуть це все втома. - чекай мене в авто, буду за десять хвилин,- каже Олег спокійним тоном переводячи погляд на двері що відкриваються з лоджії. Кладу речі в кабінеті, спускаюся на паркінг, як тільки починаю йти в сторону автівки, водій відкриває двері зі словами - "Сідайте Ольга Степанівна". Розумію що Бос його попередив про мене. Сідаю в очікуванні продовження свого власного дорогого порно. Приходить Справний і ми їдемо. В салоні грає Скрябін, водій Антон часто слухає цей гурт. Піднімаючись по сходах в будинку чую питання. - чи є в сексі щось, що для тебе неприпустимо? - питає так просто наче офіціант вам лате чи капучіно. - не погоджуюсь на секс у трьох, - так само легко відповідаю я. - чи було під час наших попередніх зустрічей щось чого не хочеться повторювати? - ні. - що буде якщо тобі щось не сподобається? - я скажу ні, або зупиніться. Підходимо до квартири, відчиняє двері, заходимо в середину, знімаючи верхній одяг продовжуємо розмову. - як ти ставився до суші на вечерю? - чудово. Бос робить замовлення з урахуванням моїх побажань. Вказуючи час через дві години. Він бере за руку і заводить до вітальні, по серед кімнати стоїть великий диван в стилі спейс. Олег садить мене на боковину дивану, цілує і повільно допомагає позбутись одягу. Коли я намагаюсь розстібнути його сорочку зупиняє мої руки, даючи зрозуміти що його торкатися не можна. Ця гра збуджує ще більше. Кладе мене голу на диван, сам стає колінами на підлогу, розводить ноги та цілує промежину. Пестить її язиком, я стогну від задоволення, хочу торкатись його тіла, він забороняє. Починаю пестити свої груди руками, не можу лежати спокійно відчуваючи його там. Перевертає, ставить на коліна руки впираються в спинку дивану, роздягається і стає позаду, гладить рукою мої плечі наче збирається робити масаж. Ніжно водить долонею по спині, тим часом іншою рукою входить в мене одночасно двома пальцями і бере мене ними повільно так солодко. Я тану від дотиків, хочеться муркотіти від задоволення і благати не зупинятися ніколи. Олег відходить на хвилину, одягає презерватив, опускає мене колінами на підлогу, живіт і груди лягають на диван і його великий пульсуючий член вривається в середину тіла. Стогну і кусаю собі губи, чую голос Боса - "не стримуй себе, кричи, кажи як хочеш, я маю знати як пані подобається". І я не стримую, кричу, стогну, навіть не усвідомлює що починаю диктувати в якому темпі мене брати, не зупиняйся, швидше, повільніше, ніжніше, жорсткіше, і він виконує всі ці бажання. Піднімає мене на ноги, руки ставить на боковину дивану і знову входить ззаду. Кладе мене спиною до гори, трохи піднімає сідниці і я відчуваю в собі його тіло, отримую оргазм в кожній з цих поз. Він точно купив цей диван для сексу ззаду, думаю коли лижу вже на спині і цілуюся з Олегом, після того як Бос задовільнив своє бажання. Олегу приходить повідомлення що кур'єр з суші буде за десять хвилин під під'їздом. Кур'єри не роблять доставку до квартири якщо не має ліфту. Справний підводиться, його обличчя таке спокійне і задоволене, ніколи не бачу його таким на роботі. - я по суші, не сумуй, - каже і йде в душ. За кілька хвилин в чорній футболці та потертих джинсах виходить з квартири. Підводжуся з дивана і прямую в ванну кімнату. Одягаю білу футболку оверсайс яку тепер ношу з собою для такого випадку, вона досить довга щоб замінити халат і спати в ній можна коли що. Такий одяг здається мені сексуальним та простим одночасно. Вирішую оглянути квартиру поки Олега не має. Двері у всі кімнати відчинені, це як знак що ходи де хочеш. Тут чотири кімнати, спальня, вітальня, кабінет, маленька спальня для гостей, дві ванні кімнати, в одній душ і інша з ванною. Коло душової на стіні ліпка у вигляді іграшкового ведмедика, якось не звично виглядає в комплексі з інтер’єром квартири, та в самій кімнаті він наче прикол щоб не сумувати. Все нове і виконане в стилі мінімалізму. Тут зовсім не пахне пафосом, якщо забути про шикарну велетенську ванну що полюбляє приймати Бос. Мені подобається, моя квартира облаштована в схожому стиль, але значно менша. Заходжу в простору кухню і тут повертається Олег. Ставить пакет на стіл, дивиться на мене з голови до ніг, бере за талію, цілує, і каже - мені до вподоби твій новий образ, погосподарюєш на кухні, потрібно відповісти на дзвінок. - як скажете, - відповідаю посміхаючись. Він йде в кабінет, я чую що вмикається комп та розмова англійською починається зі слів – «так у нас вже досить пізно та я готовий приділити вам час». Далі не слухаю, вмикаю собі музику на телефоні, і намагаюсь знайти все необхідне на кухні та готую стіл для вечері. Незабаром все готово, приходить Олег. - вибач не зможу приєднатися, впораєшся сама, розмова затягнеться на довго, - каже мій Бос і бере тарілку з їжею з собою в кабінет. Ну що ж , вечері при свічках не буде, аж легше стало. Не уявляла про що нам говорити за столом, про секс чи роботу? Інших спільних тем в нас не має. Їм складаю посуд в посудомийку і йду в спальню, гортаю Інстаграм в телефоні. Починаю дрімати коли відчуваю що під футболку пробрались сильні чоловічі руки, її знімають груди вкривають палкими поцілунками. Далі мене чекає ніжний секс та сон в чоловічих обіймах. З ранку щось не спиться, вирішую не гаяти час та почати збиратися на роботу. Йду в ванну кімнату, приймаю контрастний душ, роблю макіяж та заплітаю волосся вивернутою косою. Виходжу в коридор обмотана рушником і натикаюся на Олега. - а я вже боявся що ти втекла, - каже він своїм підлим хтивим голосом, підхоплює мене за сідниці, цілує та несе в кімнату. В цього чоловіка наснаги певне більше ніж у порно зірок, думаю я дозволяючи трахати себе на комоді в спальні. Мені все це дуже навіть подобається. Живу в шаленому ритмі роботи та ще більш шаленому ритмі сексу, після роботи. Я зовсім не помічаю як закінчується зима і швидко біжить весна. Диво сукню одягаю тепер з ранку коли ночую в Олега. Кавою мене більше не обливають - один з плюсів роботи на одному місці. Планується відрядження до Мюнхену з середи по п'ятницю. Відколи в мене секс з босом то відрядження доповнились нічним оргазмом. Що ночі Олег навідує мене, та після палкого сексу залишає номер. Ніколи не лишається на ніч. За кордоном я бачу його лише під час ділових зустрічей те сексу. Він не долучається до сніданку, обіду чи вечері, які ми з колегами проводимо зазвичай разом. Складається враження що Бос лише працює і трахається. Отримую електронний лист з бухгалтерії для підтвердження моєї згоди на переліт та готель, така собі формальність. Якраз сидимо в кабінеті з напарницею, відволіклись від роботи на розмову за кавою. - середа - п'ятниця треба відправити згоду на відрядження до Мюнхену, наче я можу не погодитись. - ти можеш не повертатись у п'ятницю. В відрядженні що закінчуються перед вихідним є приємний бонус, тобі візьмуть білет на літак у будь який час. Головне щоб в понеділок була вчасно на робочому місці. Також продовжать проживання та оплатять готель, лише гроші за готель вирахують з наступної платні. - дякую за таку гарну новину, тепер мене чекає прогулянка Мюнхеном. Переписуюсь з бухгалтерією і за годину вже маю білети на літак в другій половині дня неділі. Відрядження проходить вдало, цього разу нас тут ціла делегація, бухгалтер, юрист, керівники з кількох відділів. В перший день відчуваю себе дуже втомленою від роботи та перельоту. Після вечері йду в номер, швидкий душ, та відразу засинаю. Прокидаюсь близько півночі від повідомлення в телеграм - "пані сплять?", відповідаю - "вже ні". Чю легкий стук в двері. Підводжусь, відкриваю і потрапляю в палкі обійми свого Боса, які продовжуються гарячим сексом в темній кімнаті номеру. Лише місяць за нами підглядає через незашторене вікно. Прокидаюсь від будильнику сама в ліжку, ні що не нагадує про нічну пригоду. Ох цей Справний, він зводить мене з розуму цією поведінкою привида, ця еротична фантазія одна з моїх улюблених. В п'ятницю прощаюся з колегами і відправляюсь в номер щоб раніше лягти спати, завтра з ранку почну свою подорож цікавими місцями міста. Цієї ночі привид мене не навідує, полетів додому, міцно сплю. Прокидаюсь, одягаю новенький спортивний костюм білого кольору, червоні кросівки, макіяж, зачіска хвостик і вперед снідати. Люблю ці готельні сніданки шведський стіл, накидаю собі величезну тарілку хрусткого бекону, тости, овочі, кава. Сідаю за столик коло вікна, жую на повний рот, запиваю кавою. Переглядаю в телефоні свій план цікавих місць на сьогодні. - добре виспалась? - чую знайомий голос коло вуха, від несподіванки перестаю жувати і завмираю. На проти мене за столик сідає Бос, з кавою та десертом на тарілці. Одягнутий в чорні джинси, чорну сорочку і кросівки. Так стильно виглядає наче його дизайнер одягав. Бачу як офіціантка мало не облизується дивлячись на Справного. Відмираю, жую, ковтаю, відповідаю. - так. - які в пані плани на день? - продовжує розмову Бос. - прогулянка цікавими місцями, - п'ю каву намагаючись приховати своє здивування. - на одинці? - так. - візьмеш мене з собою? - ну якщо Ви не маєте інших справ. - сьогодні я вільний. Коли ми виходимо на вулицю він бере мене за руку наче боїться щоб я не втекла. Цілий день гуляємо, ходимо моїм маршрутом, розповідаю чому хотіла прийти сюди. Чи це визначне місце, чи просто оригінальний будинок про який розповідають на всіх туристичних чатах. Він майже не говорить, робить вигляд що уважно мене слухає. Постійно тримає за руку, цей незвичний дотик відвертає мою увагу. Я то намагаюсь перейти дорогу на червоне світло, то спотикаюсь об бордюр і міцна чоловіча рука не дає впасти. Вечеряємо в затишному ресторанчику неподалік готелю що радять туристи через його неймовірні десерти. Коли закінчуємо з основною стравою офіціант приносить меню десертів. Мій Бос дивиться на телефон і командним тоном, наче кудись дуже поспішає, каже - замовляй все що хочеш з собою, ми йдемо. - добре, - розчаровано роблю замовлення. Сьогодні за все платить Олег, ще з ранку коли я витягла гаманець щоб розплатитись з вуличним торговцем морозива, цей високий чоловік поруч лише поглядом дав зрозуміти що я цього робити не буду. До готелю ми йдемо дуже швидко, я ледь за ним встигаю, хочу спитати там що пожежа. І коли ми опиняємось в ліфті я розумію що то за пожежа. Він накидається на мене з пристрасним поцілунком. Його руки відразу опиняються під моїм одягом, я відчуваю як в живіт впирається чоловічий член. Не пам'ятаю як ми опинилися в його номері, та добре пам'ятаю як стогнала від задоволення поки хтось тушив свою пожежу, десь разів зо три. Чи може чотири, в мене погано з математикою. Заснула в його обіймах коли всі жаринки затухали. Прокинувшись в ліжку Боса оглядаю величезний номер, ці апартаменти дуже відрізняються від мого стандарту. Очевидно класу люкс. Згадую що десь в холодильник я вчора поставила десерт що так і не коштувала. Йду в душ, виходжу мокра обмотана рушником. Виймаю перший з чотирьох десерті, хоч би не луснути, я взяла все що хотіла з собою, як і сказав Бос. Починаю смакувати. Помічаю маленьку каво машину на столику, коло холодильника, вмикаю приготування напою. Зовсім не подумавши що вона буде шуміти і розбудить Олега. Він розплющує очі з першими звуками приготування кави. - доброго ранку, - сонно каже Бос. - доброго ранку, - посміхаюсь, дивлячись на нього. - і чому ти не спиш так рано? - бо їм десерт. Стою і повільно, еротично по кіношному облизуючи ложку. Після чого грайливо запитую. - який десерт подати Вам, вишню, малину чи ваніль? - мій десерт має негайно повернутись у ліжко, - посміхаючись спершись на один лікоть промовляє Справний. І я підкоряюсь, лишаю на столі тарілку зі смаколиком, скидаю рушник, і йду до Боса щоб втамувати його ранковий апетит. Зробити йому мінет і не тільки. В подальшому всі наші закордонні відрядження закінчуються в п'ятницю. Я щоразу прошу змінити мені зворотній білет. Відвідую нові місця, різні маршрути прогулянок. Та дещо лишається незмінне; він міцно тримає мене за руку, платить за все, ми тушимо пожежі одне одного.

4 розділ

Бос їде на зустріч з потенційними клієнтами, маленька фірма в Києва. Але вони працюють на експорт в Європу, тому з собою бере мене. В авто, по дорозі туди, запитує чи маю плани на вечір та пропонує провести ніч разом. Погоджуюсь на пропозицію, напевне тому він і повіз сьогодні з собою. Приїхавши в приємний ресторанний комплекс, офіціантка проводить нас в окремий зал. Там крім ділової жінки я бачу доволі знайомого чоловіка, але жоден нерв на моєму обличчі не показує що ми знайомі. Зокрема як і його обличчя лишається незмінним зустрівши мене. Робочий час закінчився, я пакую ноут і блокнот в сумку. Бізнес партнери починають обговорювати якісь деталі співпраці, просять принести їм каву. Розумію що маю час на розмову з Сашко, ми мовчки по діловому виходимо з залу не заважаючи керівництву. Повертаємо голову один до одного і одночасно вимовляємо, я -"по каві", він - "по цигарці", і починаємо сміятися. Беремо каву і виходимо на вулицю, тут коло входу в ресторан з лівого боку симпатична зона для паління, диван, кілька стільців та маленькі столи для попільничок і кави. З правого боку міні паркінг, в один ряд, вздовж будівлі. Ми вмощуємось на диван. - ти спиш з своїм босо, - в лоб запитує Сашко підпалюючи цигарку. - з чого ти взяв? - незворушно відповідаю. - він майже не дивиться на тебе, таке можливо лише у випадку якщо точно впевнений що має можливість надивитися після роботи. Ти шикарна дівчина. - цікава теорія. - я знаю про що кажу, я все-таки чоловік. - розкажи про себе, ти виграв те парі? - ти про парі що я вклав на випускному з Андрієм де заприсягся знайти роботу на протязі року зазначивши чесно в резюме що я гей? - саме так. - парі я програв, бо роботу по цьому резюме знайшов через рік і тиждень. - чекаю пікантних подробиць. - сама розумієш що в нашій консервативно-сучасній країні мене не дуже кликали на співбесіду, ну після такого резюме. Рік заробляв репетиторством як студент. Отож вдень свого програшу розіслав резюме, забравши з нього цю пікантну подробицю особистого життя. І яке було моє здивування коли отримав наступного дня запрошення на співбесіду від компанії яку навіть не пам'ятав. Глянувши пошту, виявив що відправляв туди своє гей резюме три місяці тому. Співбесіда була призначена на ранок наступного понеділка. Зайшовши в кабінет Пані Бос, ми привітались і обмінялись загальними фразами. Керівниця сіла на своє місце, я в крісло для гостя. Вона промовила - "Вас прийнято, можете розпочати роботу сьогодні". Побачивши моє здивування від такої короткої співбесіди, Пані Бос вирішила дати вичерпну відповідь на німе питання що явно прочитала на моєму обличчі. - Розумієте Олександр мій чоловік митець, його стихія це картини з бурштину. Він виготовляє шедеври які я успішно продавала. Також я мала знайти бурштин для картин. Коли наш будинок наповнився залишками непотрібних чоловіку камінців, я вирішила що варто щось робити. Пішла на перші ліпші курси як створити бізнес з нуля, і створила його. Моя маленька компанія активно продає камінці для хендмейд. Нещодавно з’явилися замовлення за кордон, я зрозуміла що мого побутового знання англійської замало для роботи. Всі мої працівники професіонали, я сама підбирала кожного, не маю жодних претензій до виконання їх посадових обов'язків. Але десь я таки зробила помилку, бо нещодавно зрозуміла що в моєму офісі бордель. Всі молоді та енергійні і постійно хтось з кимось спить, і так далі. Отож той факт що Ви гей мене дуже тішить, адже тут одні натурали. І ми обоє розсміялись, я відкинула голову назад і вона опинилась на плечі Сашка. В такому веселому стані нас побачив Бос вийшовши з ресторану. - рада була зустрітись, - кажу я встаючи з дивану, - нажаль час йти. - навзаєм, дзвони я номер не міняв. - я сплю з Босом, - пошепки промовляю Сашкові на вухо коли ми обіймаємося на прощання. Хлопець розуміючи киває і ми розходимось в різні сторони. Підходжу до Справного і зупиняюсь, він дивиться на мене наче лев на здобич яку хоче роздерти. Йому не сподобалось те що побачив - чи мені здалося? Вперше бачу його з таким виразом обличчя - Ваші плани на вечір не змінились? - запитує він дуже стриманим тоном. - ні, - відповідаю і йду в бік авто, Бос прямує за мною. Мовчки сідаємо, пристібаємось, кидає водію одне слово "Додому". Розвертається обличчям, пропалюючи мене тим же поглядом лева. - як давно ви знайомі, - запитує так строго що я відчуваю себе ученицею яка отримала двійку. - з університету, Олександр мій одногрупник, - спокійно відповідаю. - лише одногрупник? - так, він гей, - відповідаю, прагну закінчити цей діалог лева і двієчниці. Погляд Олега стає простішим, я єхидно усміхаюсь, тут в Боса дзвонить телефон, він відволікається на ділову розмову. Я тим часом поринаю у власні думки. Навіщо розповіла Сашкові що сплю з Босом, бо скоро ці стосунки закінчяться, я розумію що потрібна буде жилетка щоб виговоритись. Він моя ідеальна жилетка. Це все лише на три місяці, якщо раніше стосунки в Олега довше не тривали то і нашим розвагам прийде кінець. Стоп, перед очима біжать цифри і я розумію що на вулиці червень, я сплю з Справним вже більше ніж три місяці. Усвідомлення цієї новини заганяє в такий шок що навіть не помічаю як зупиняється авто, Олег виходить, відкриває двері з мого боку. Коли приходжу до тями то бачу Боса перед собою, який дивиться на мене здивованим поглядом і запитує. - ти хочеш сьогодні в авто? Мовчки виходжу, і прямую до дверей під'їзду. Піднімаючись сходами, він явно помітив що щось сталося і здається навіть з нотками турботи запитує. - все гаразд? - так, - спокійно відповідаю я. - тебе щось турбує? - просто згадала студентські роки. - то можливо пограємося сьогодні у викладача та студентку, - каже Олег хтиво посміхаючись відкриваючи двері. - можливо, посміхаюся у відповідь і заходжу в квартиру. Він ніжно гладить мене пальцями руки по щоці, не відводячи погляду від моїх очей, нахиляється і ледь торкається губами моїх губ. Цей ніжний п'янкий поцілунок здається триває вічність. Тим часом в моїй голові летять думки - червень, не три місяці , щось тут не те. Нарешті поцілунок обривається, знову бачу обличчя лева що дивиться на жертву і чую питання - ти придумала сюжет для гри? - так, - впевнено відповідаю, розвертаюся та йду до кабінету. Сідаю на стіл і бачу Боса який підпирає одвірок плечем, спостерігає за моєю поведінкою. Починаю розщипати ґудзики на блузці і кажу грайливим голосом - професора я сьогодні зовсім не готова до екзамену, допоможете підготуватись? Олег підходить, знімає мене зі столу, розвертає спиною до себе, задирає мою спідницю на пояс, спускає стрінги до колін, мить і груди та живіт торкаються холодного полірованого столу. І далі він мене трахає в цій позі так жорстко як ніколи раніше, мене дивує що від такого можна отримати задоволення. Якби він зробив таке вчора, я б закричала припини і втекла, сумніваюсь що погоджусь на таку грубість завтра. Але сьогодні це саме те що потрібно. Коли Олег відходить щоб викинути презерватив я продовжую лежати на столі і здається не маю сили навіть дихати. Повертається, піднімає мене шепоче на вухо питання. - душ чи ванна? - душ, - ледь чутно відповідаю. З легкістю підхоплює мене на руки і заносить в душ, ставить на підлогу. Тягнеться рукою щоб ввімкнути воду. - далі я сама, - кажу показуючи рукою на вихід. - як пані бажає, - каже Олег і через секунду закриває за собою двері. Дивлюсь на своє відображення в дзеркалі, бачу синці на плечах і стегнах, ось ціна цього нового відчуття. Напевне якби він не тримав мене то злетіла б зі столу. Миюся, виходжу на коридор і чую що в ванні тече вода, розумію що Олег там. Витягую з сумки свою велику білу футболку, одягаю та лягаю під ковдру на ліжку в спальні. Миттю засинаю. Прокидаюся наче в рекламі, від аромату кави що прокрався до мене з кухні. Їду на запах і бачу дуже цікаву картину - чоловік наливає каву, на столі стоять тістечка, бутерброди та фрукти. - доброго ранку, кава готова, - каже Олег таким спокійним голосом. В мене відчуття наче потрапила в фільм де ми давно одружена закохана пара. Ставить каву на стіл, підходить, обіймає мене за талію, цілує в губи. Я розумію що він хоче ранкового сексу, та я не хочу пускати його в себе, не хочу щоб він бачив синці, моєму тілу потрібен відпочинок. Починаю повільно розв'язувати халат Боса, перериваю наш поцілунок і стаю на коліна. Від ранкового мінету ще ніхто не відмовлявся, показую Олегу всі свої вміння в цій справі, точніше практикую те що бачила в кіно. Потім ми снідаємо, кожен втикаючи в свій телефон і розходимося по різних ванних кімнатах. Після душу обгортаюсь рушником. Беру свою сумку витягаю диво сукню і хочу швидко одягтися поки Олег ще не вийшов з ванни. Але не встигаю, він заходить в кімнату саме коли я скинула з себе рушник. Підходить з заду, я бачу наші відображення в дзеркалі шафи боковим зором. Цілує синці на плечах, зупиняється і шепоче на вухо. - я маю попросити пробачення? - ні, - спокійно відповідаю, та додаю після кількох секунд паузи, - не заважайте мені одягатися, я поспішаю на роботу, мій Бос не дозволяє запізнюватись. Олег посміхається і прямує до шафи одягатися. Приїхавши на паркінг офісу як завжди швидко виходжу з машини, така собі конспірація, наче я не з Босом приїхала. Вже коли сиджу в кабінеті чую як в холі Справний вітається з Карповим, і далі звучить фраза - "вчора в вечері дзвонив Романюк з Чернівців, в них знову якийсь прокол, він мене вже дістав, треба з ними прощатися ". Вони разом йдуть в кабінет Олега, за кілька хвилин до них приєднується бухгалтер та юристи. І я розумію що вчора Бос знімав стрес, після розмови з цим Романюком, виклавши мене на столі. Олега майже не бачу, керівництво зайняте розірванням контракту з давнім партнером, навіть відмінили зустрічі з іноземцями. Працюю в офісі і маю час на власні думки. Отож вже близько пів року як я сплю з Босом, чому він не кинув мене через три місяці. А мені це все дуже навіть подобається, робота хороша, зарплата хороша, секс чудовий. Та все ж здоровий глузд бере гору і я розумію що це варто закінчувати. Тільки як ??? Я була впевнена що три місяці і все, а тут все так затяглось. Не знаю що робити. Навіть почала читати блогера психолога, щоб розібратися в собі, але ще більше заплуталась. В п'ятницю зателефонувала Катя, попросила глянути її переклад, вона зараз працює в музеї історії, готує аудіо записи екскурсій різними мовами. Просить підправити переклад роботи в залі корисних копалин. Розмова з подругою нагадала нашу давню розмову про Справного. Її слова про грубого в ліжку, і що пропав на тиждень, закрутився з договором. Отож чи то саме зібралось до купи, чи онлайн психолог мені допоміг прийти до висновку що це все. Грубий секс на прощання і бувай. Олег мене покинув. Вихідні провела вдома, прибрала квартиру, випрасувала одяг на два тижні на перед. Мої синці вже зійшли. Зрозуміла що звикла до сексу через день, максимум через два, та і що дня мене цілком влаштовувало. А тут з понеділка нічого не було, вперше в нас така перерва, я йому більше не потрібна. Ну і добре, мабуть так краще. В неділю купила тонкі цигарки з ментолом, я вже майже рік не пали. Взагалі я не часто палила, ну так коли вип'ю або як кажуть за компанію на роботі, коли всі палять не хочеться виділятися. А на цій роботі керівництво не палить. І взагалі всі такі за здоровий спосіб життя, абонемент в спортзал входить в страховку. Доречи може почати ходити в зал, хоча нахріна воно мені, я і так красуня.

5 розділ В понеділок на роботі секретарка шефа за ранковою кавою розповіла що керівництва сьогодні не буде. Поїхали в Чернівці контракт розривати. О вісімнадцятій годині офіс спорожнів, вирішила не йти додому а глянути переклад для Каті. Яка різниця де його дивитись, а так поїду пізніше додому в спорожнілому метро. Внесла правки, близько восьмої вечора вийшла з офісу. Відійшла кілька метрів від входу, підпалила цигарку дивлячись на вечірнє голубе небо з пухнастими хмарами. Давно я не дивилась на небо, зависла. Не помітила як коло входу в офіс зупинилось авто Справного, він вийшов, підійшов до мене. - Оля ти палиш? - замість привіт запитав спокійно здивованим голосом. - так, інколи, - відповіла посміхаючись, відчула як метелики починають пурхати в животі радіючи зустрічі . - маєш плани на вечір? - ні. - почекай кілька хвилин, я зайду в офіс і поїдемо до мене. - не хочу до Вас, краще до мене. - добре, як скажеш. Він підійшов до машини, щось сказав водієві і той поїхав, напевне відпустив. Незабаром під’їхав на власному авто і ми відправилися до мене. Катя подзвонила як тільки зайшли в Квартиру, я взяла телефон і вийшла на балкон. Розмовляючи з подругую підпалила цигарку сперлася спиною об перило, спостерігаю як мій Бос говорить по телефону стоячи посеред кімнати - спостерігаючи за мною. Така собі гра в підглядіти. - Дякую Оля, ти моя рятівниця, найгеніальніший знавець каміння, хочу тобі віддячити. - та перестань, прийде час і я теж потребуватиму допомоги. - о доречи, нещодавно Віка про твого боса розповідала. - щось цікаве? - і тут я напружилась. - ну таке, не буду вдаватися в подробиці звідки ця інфа у Віки. В Боса є компанія шкільних друзів, з якими вони раз в кілька місяців зустрічаються у форматі "дівчата, розваги, алкоголь". Ну типу ділові мужики стрес знімають. Отож твій Бос там вже пів року не з'являється, хлопці жартують що втратили козака. Певне дівчину собі завів. Хтось таки протримався більше трьох місяців. - цікаво, дякую за інфу. - не має за що, матиму порцію свіжих пліток наберу, бувай. - бувай. Розумію що тут коїться точно щось, чого я ну зовсім не розумію. Тушу цигарку та йду в кімнату в обійми Олега. Ми цілуємось стоячи по серед кімнати, повільно роздягаючи один одного. Коли вже зовсім голі він підхоплює мене, садить на комод, спина торкається до холодної стін. Мої долоні притискає своїми до поверхні комоду, не даючи рукам торкатися до його тіла. Він полюбляє починати нашу близькість цим солодким знущанням, забороною торкатися. Ніжно цілує губи, шию, спускається в низ до груде, живіт, і доходить до того місця між ніг де я вже готова на все. Тану від бажання, як же вправний він коханець. Піднімається, я бачу його втомлений і збуджений погляд. Згадую що сьогодні в нього був важкий день. Чую питання. - як ти хочеш? - хочу бути зверху. - чудово, - каже Олег падаючи спиною на ліжко, залишивши мене сидіти на комоді. Миттю зістрибую з комоду і відправляюся до чоловіка. Цілую його ніжно і повільно, тепер моя черга дарувати насолоду, в йог очах бачу задоволення. Коли ми обоє лижемо важко дихаючи, після палкого оргазму, чую дзвінок в двері. Кого це принесло в цю пору ? - суші привезли, я замовив доставку, - каже Бос з виразом обличчя наче не може встати з ліжка. - я відкрию, - піднімаюся і йду в ванну накинути халат. Чую голос зі спальні,- "гроші на комоді коло дверей". Ну так, він все продумав і підготував, справжній Бос. Забираю замовлення, приношу на кухню, розумію що голодна. - накриваю на стіл, - гукаю з кухні. - добре, - чую з кімнати. Розкладаю все для вечері, находжу в пакеті дві пляшки вина, хтось хоче мене напоїти сьогодні. Відкриваю одну і йду в спальню, де бачу Справного що вже міцно спить. Ну що ж, повечеряю сама. Наливаю собі вино, п’ю і їм спостерігаючи за повним місяцем у вікні. В голові пливуть думки, якийсь він сьогодні не такий, щось змінилося чи просто це втома так на нього вплинула. На другому келиху вина, в дискусії зі своїм здоровим глуздом розумію що починаю закохуватися в чоловіка що спить в моєму ліжку. Мені мало сексу, я хочу пізнати його краще, хочу щоб він пізнав мене. Оглядаючи стіл розумію що тут лише ті роли що я люблю і вино на мій смак. То це в нас смаки співпадають, чи він запам'ятав що я зазвичай замовляю, похмілля вступає в дискусію зі здоровим глуздом. Прибираю на кухню і йду спати, ну його ті думки, подивимось що буде завтра. Світанок зустрічає мене промінням сонця що підступно світить в обличчя з вікна, відкриваю одне око щоб глянути на настінний годинник, за п’ять хвилин шоста ранку. Відчуваю чоловічі губи що цілують мої плечі, спину, лижу на животі і роблю вигляд що сплю. Губи спускаються до попереку, далі на сідниці і я відчуваю легкий укус, ойкаю від несподіванки. - оооо, прокинулась нарешті, - чую хтивий голос Боса. Різко розвертає мене, цілує, він пахне моїм гелем для душу з ароматом кокосу. Розводить мої ноги та вводить член ніжно та плавно. Швидко нарощує темп пристрасно бере мене спершу лежачи, потім ззаду, далі садить мене на себе, знову кладе на спину закидаючи мої ноги собі на плечі - тут я здаюся і кінчаю. Потім мене різко перевертають, лежу на животі з подушкою під сідницями. Олег продовжує пристрасно брати мене, я чую як він стогне, кінчає і падає поруч спітнілий та усміхнений. Судячи з його активності добре видно що Бос гарно виспався, сьома ранку а я вже лижу в ліжку відтрахана по повній. Починає дзвонити будильник. Ми разом відправляємося в душ, миємо одне одному спинку. Йдемо на кухню снідати. Олег апетитно їсть суші, хтось вчора не вечеряв і дуже зголоднів, я наливаю каву і запитую. - як Чернівці? - дуже гарне місто, ми обов'язково туди поїдемо, думаю тобі сподобається. - там плануються зустрічі з іноземцями? - ні, я більше не маю там робочих справ, але це місто варте щоб туди приїхати лише для відпочинку. Олег розповідає про Чернівці, потім наша розмова переходить до інших гарних міст України, хто з нас де був, де варто побувати. Ми говоримо всю дорогу до офісу, на паркінг приїздимо досить рано, він майже порожній. Олег схиляється до мене, палко цілує і каже строгим голосом Боса - в вечері поїдемо до мене. Я погоджуюсь і виходжу з авто, поспішаю в офіс. Справний затримується, даючи мені можливість зайти в будівлю самій. Він розуміє що я не хочу щоб нас бачили разом. Заходжу в ліфт і видихаю, я в шоці від того що Бос просто говорив зі мною. Між нами ніколи не було такого довгого діалогу, ну якщо це не робоче питання, навіть за кордоном зазвичай щось теревенила я, він кидав лише короткі фрази за необхідності. А тут таке... Після цього дня я розумію що наші стосунки стали іншими. Здається все так само, та він почав розмовляти зі мною. Наші розмови легкі і невимушені, сміємося з кур'єра що доставив їжу, дивимось разом фільми коментуючи їх. Згадуємо кумедні випадки з наших закордонних прогулянок, все якось наче ні про що. Та з цих розмов зрозуміло що нам добре разом не лише у ліжку. Інколи проводимо разом всі вихідні а не лише ночі, замовляємо продукти і разом щось готуємо. А ще десь поділося звернення пані.

6 розділ Литим до Праги, Олег попередив щоб я не готувала план на день, цього разу він мій екскурсовод. Таке вперше, не здогадуюсь що очікувати. Відрядження проходить як за звичай, зустрічі, переговори, юрист і Карпов прилетіли також. В п'ятницю близько півночі з вікна номеру спостерігаю як Справний прощається з Карповим, і той з юристом сідають в таксі. А вже за п’ять хвилин Олег стукає в мої двері тримаючи в руках пляшку вина. Швидко відкриваю, заходить і так серйозно каже - хочу тебе п'яну. Сміємось, Бос наливає нам випити. Він лише інколи п'є, ніколи не бачила щоб вживав алкоголь на роботі, навіть коли всі випивають під кінець ділової вечері на етапі неформального спілкування. Хоча чула чутки в офісі що студентом був помічений як великий любитель алкогольних вечірок. Ну хто молодим не зловживає, особливо в студентські роки, це потім робота і випити не має часу. Мені інколи в п'ятницю або суботу пропонує келих вина. Ну типу п'ємо лише коли не треба на роботу з ранку. Ох це вино так розслабляє, ми цілуємось і я вся така хтива першою лізу йому в штани а потім швиденько кладу його на ліжко і починаю в водити в себе вже дуже збуджений член. Ще прошу взяти мене так і ось так. Після вина стаю дуже ініціативна, хтось тут це помітив та користується мною. Та я не проти взагалі, особливо коли лежу на ліжку, в мені впевнено рухається чоловічий член, груди ніжно пестять великі долоні а я стогну - так так так, не зупиняйтесь. Сніданок суботи, Олег приносить конверт з кількома старими фото, розповідає сімейну історію. Скульптор прадід свого часу рік працював у Празі, тут є близько десяти його робіт. Звісно Олег бував тут в дитинстві з батьками. Та сьогодні хотів би навідати творіння пращура, і ще його давно просить про інтерв'ю місцевий журнал з Архітектури. Журналіст хоче доповнити статтю про видатного скульптора Справного Андрія Степановича. Ми обходимо всі пам'ятники що лишив по собі предок, що і були зображені на старих фото. Бос розповідає мені смішні історії про відомого пращура, їх переказують в родині наче легенди. Під вечір зустрічаємося в музеї з журналістом, той робить кілька фото з Олегом коло творіння прадіда і йдемо в маленьке кафе для інтерв'ю. Бос представив мене журналісту як Ольга, отак просто, і той не ставить зайвих питань. Вони розмовляю, я сиджу поруч і слухаю, дізнаючись багато нового. Олега запитують, він відповідає, видно журналіст добре підготувався. Андрій Степанович мав одного сина, а в того народилося п’ятеро дітей. Розповідають що скульптор був не сентиментальною людиною, казав що потрібно жити в ногу з часом. Виявляється Бос живе в квартирі що прадід отримав колись від держави за працю. Так сталося що це помешкання дісталось в спадок батькові Олега. Будинок був в дуже поганому стані і там майже ніхто не жив. Отож коли кілька років тому власники об'єднались, і вирішили почати повний ремонт будівлі, Олег долучився і взяв на себе левову частку витрат. Від реставрував зовнішній фасад будівлі, сквер поруч, в якому молода прабабуся возила маленьким в візочку дідуся. Потім зробив перепланування та сучасний ремонт в квартирі прадіда, і вирішив там жити. Відомий скульптор свого часу сам ремонтував своє житло, на кожній стіна був витвір мистецтва, що не зберігся до наших днів. Лише кумедний ведмедик в дитячій кімнаті дожив до сьогодні. І Олег вирішив його залишити, після перепланування квартири той опинився в ванній кімнаті, і досі там живе на стіні. Посміхаючись закінчив інтерв'ю Бос на такий сентиментальній ноті. Так я дізналася історію таємничого ведмедя. Ці вихідні були такі чудові що не хотілося їх закінчення. Але ми вийшли з літака в Аеропорті Київ о першій ночі, йдемо проходити паспортний контроль. В черзі нам якось дуже весело, Олег шепоче мені пустотливо жарти на вушко, тримає за талію, і я не хочу згадувати що це стосунки лише для сексу. Не можу знайти паспорт, я ще та роззява, постійно його десь запхаю. - Олег Андрійович не відволікайте мене будь ласка від пошуку, - усміхаючись але вже помітно нервуючи кажу Босу. - О знайшла, нарешті, - оглядаюсь а Олега поруч не має. Не розумію це як, щойно був тут, чую його голос десь з боку. Повертаю голову і дивлюсь на Справного що стоїть коло вікна та розмовляє з чоловіком. Поруч стоїть жінка та дівчинка років п'яти. Чоловік схожі між собою, напевне він зустрів родичів. І тут мене наче обливає відром холодної води. Це були чудові вихідні і не більше. Ти була і є коханкою, тебе не познайомлять з ріднею, ти потрібна лише коли зручно. Хочеться плакати, кричати і розбити щось скляне. Виходжу з аеропорту, на телефон приходить повідомлення "почекай мене в машині". Бачу водія що любить слухати Скрябіна, він махає рукою, та я розвертаюся в інший бік. Сідаю в перше таксі і їду додому. Поки їхала руйнівні бажання стихали, вдома впала на ліжко і заснула. Завтра ж на роботу. З ранку як на зло стикаюсь в ліфті з Босом, останніх три поверхи їдемо вдвох. Цього вистачає для короткої розмови. - що вчора сталося, чому поїхала сама? - голос Олега показує що він дуже незадоволений моєю поведінкою. - хотіла швидше лягти спати, з ранку на роботу, - сухо відповідаю, дивлюся перед собою на двері ліфта, роблю вигляд що не помічаю як він пропалює мене поглядом. - виспалась? - так. - молодець. Ліфт відкривається і ми розходимось по кабінетах. Потрібно це закінчити, здоровий глузд вже виліз з нірки і не поповзе назад. На дворі жовтень, ця еротична фантазія надто затягнула. Як він казав - "ми можемо поставити крапку вже сьогодні", отож хочу крапку. Розумію що закохалась в привида що приходить лише для того щоб дати і взяти насолоду. Час провести обряд екзорцизму. Три дні не бачу Боса і налаштовуюсь на промову що поставить крапку нашим стосункам. Навіть намагаюсь записати. Вперше мені так важко підібрати слова, не знаю як він відреагує. З одного боку впевнена що скаже ні то ні, хіба йому дівчат мало, відразу вибере собі нову пані для втіхи. Але з іншого боку я знаю що для нього це надто довгі стосунки, хоча це і стосунками складно назвати. Ми наче зблизились, але тут надто багато "але". Їдемо на зустріч в офіс компанії партнерів, великою командою. Пів дня проходить в робочих переговорах, сиджу поруч з Боса, роблю свою роботу, все як зазвичай. Коли оголошують кінець робочого дня бігом збираюсь, фактично тікаю з офісу. Відчуваю що буде пропозиція провести ніч разом, та моя промова ще не готова. Я вирішила що це кінець, я більше не погоджуся на секс. Виходжу на вулицю через паркінг, якщо вірити дівчині на рецепції то так зручніше пройти до метро. Бачу поруч зону для паління, вона мені і потрібна. Стою в цій затишній альтанці, вечір, вже темно і якось вітряно, а я з цигаркою повільно дихаю нікотином. Відчуваю що ззаду хтось підходить і дуже знайомі руки обіймають мене за плечі. - ось куди ти втекла, я дзвонив, чому не відповіла? - і починає ніжно цілувати мою шию. - я так і не ввімкнула звук на телефоні після зустрічі, не почула, - відповідаю продовжуючи палити. - я скучив, поїдемо до мене чи до тебе? - питає своїм спокусливим голосом продовжуючи цілувати шию. Моє тіло підступно відгукується на ніжні дотики губ, воно прагне продовження. Зрадливий здоровий глузд знову десь зник. І я здаюсь, нехай ця ніч буде остання. Заспокоюю себе тим що погоджуюсь бо промова не готова, лише через це. - до Вас, - кажу я викидаючи цигарку в попільничку. Не хочу щоб мій дім мав свіжі спогади нашої зустрічі. Ця ніч пройшла дуже надзвичайно, море обіймів ніжності та оргазму. Язик не повернеться сказати що був секс. Цієї ночі ми кохались, і з ранку ми кохались, не мали часу на розмови. Лише кілька фраз коли поспіхом одягались на роботу. - не плануй нічого на вихідні, хочу провести їх разом. - добре, буду вільна для Вас. І як я могла погодитись на це знову, я ж вирішила, і знову погодилась. Дискусія зі здоровим глуздом з'їдає з середини. Знаходжу виправдання, на цих вихідних я маю втілити останні свої еротичні фантазії, як не дивно, є дещо - чого ми не робили з Справним. Купую нову еротичну білизну, червоного кольору, халат з мережева що має пояс. Останнім часом я купувала багато білизни, більшість у відрядженні. Бос безкомпромісно показував в магазині що я повинна приміряти, це була одна з наших пустотливих ігор. Отож добре знаю його смак, впевнена в новій покупці на всі сто. В п'ятницю після роботи ми піднімаємося по сходах як підлітки, цілуємося, обіймаємося. Він садить мене на вікно між третім та четвертим поверхом, цілує губи, шию, покусує вушко, запускає руками під блузку. Стискає ніжно груди, гладить пальцями живіт, чудово знає які дотики я люблю. Якби не гучний стук вхідних дверей і дзвінкі голоси що почали підніматися сходами, думаю взяв би мене прямо там. Все-таки опиняємося в квартирі, одяг летить на підлогу. Кладе мене на ліжко цілує кожен сантиметр тіла, бере язиком, коли я вже не маю сили терпіти цю солодку прелюдію різко входить не відводячи пристрасного погляду сірих очей від обличчя. Дивиться як розширюються зіниці коли я приймаю його в собі. Звиваюсь під ним, стогну, торкаюсь гарячого чоловічого тіла, отримую неймовірну насолоду від нашої близькості. В суботу прокидаюсь ближче до обіду, чую що десь Олег розмовляє по телефону з мамою. З тих уривків телефонних розмов, що інколи чую в його квартирі, зрозуміла що в них в родині теплі стосунки. Зустрічаються на свята, підтримують один одного, той перелік нащадків скульптора Справного з Гугла однозначно дуже добре товаришує між собою. З сумом згадую що не маю нікого. Ну насправді в тата та мами були двоюрідні брати та сестри, ми часто бачились родинами в дитинстві. Та коли не стало батьків всі раптом зникли, певне боялися щоб не довелося брати мене під опіку. Бабуся з дідусем були в дуже поважному віці коли я почала жити з ними, та в нас все було добре. Але дитиною мені не вистачало великої родини. Хочу мати сім’ю, от народиться в мене двійня чи трійня, в нас з Олегом будуть гарні діти - ой щось мене вже не туди понесло. Швидко повертаюсь думками в реальність, бо в кімнату заходить Бос. - прокинулась, ходімо снідати чи то обідати, - каже не відводячи погляд від телефону, певне з кимось переписується. - іду, - встаю, дивлюсь на себе в дзеркало, зашпилюю волосся одягаю свою велику білу футболку. На кухні чекає сніданок з хорошого ресторану що більше схожий на вечерю, стейк, салат, рибний рулет, десерт. Ми їмо, розмовляємо, обговорюємо плани на сьогодні. Олегу потрібно попрацювати кілька годи. Вирішую вчитися готувати салат Цезар. Нещодавно підсіла на одну кулінарну блогершу, що заражає цими новомодними віяннями кулінарії. Та я спершу вирішила навчитися готувати кілька класичних страв. Десерт Тірамісу та пасту Карбонара вже освоїла. За якихось тридцять хвилин отримую доставку продуктів з найближчого маркету. Займаюся салатом більше години, та все ж він готовий, тому планую перейти до десерту. Переодягаюся, та йду турбувати його своєю присутністю. По звуках в кабінеті розумію що Бос закінчив справи. Заходжу в новому червоному образі, на мені халат з мережива з розв’язаним поясом через що добре видно мініатюрні стрінги та прозорий ліфчик. Олег відразу лишає робоче місце підхоплює мене на руки і несе в спальню. Садить на комод, відходить на крок, швидко роздягається і каже - гарний образ, тобі дуже личить. Коли хоче підійти я зупиняю його рукою і командою - в ліжко. Бос безапеляційно підкоряється моїм вимогам. Сідаю на Олега, хитро дивлюсь в очі, беру його за руки, виймаю пояс з халата, зв'язую йому зап'ястя та фіксую за головою на перетинці ліжка. Здається чоловіку то не подобається, та він не сперечається. Зважаючи на вправність Олега в сексі, гадаю що не має чогось що він не спробував, чітко знає як і що хоче в ліжку, на дивані, столі, підлозі, список можна продовжити до безкінечності. Він дозволяє мені експериментувати, грайлива усмішка на обличчі наче каже - хай пограється. Цілую його в губи, і починаю повільно спускатися поцілунками в низ по тілу. Час від часу піднімаючи погляд на обличчя Боса, бачу чоловіка що лежить і насолоджується моїми дотиками але точно хоче звільнити руки. Чим довше Олег прив'язаний, тим більше мені здається це безглуздою затією. Переглядаючи порно здавалося що дуже пікантно займатися сексом коли партнер зв'язаний, та в реальності щось мені не подобається. Останньою краплею стають слова - розв'яжи або я зараз це розірву. Відразу звільняю його руки і за мить опиняюся лежачою на спині. По мені пристрасно ковзають великі, ніжні чоловічий долоні, губи опалює п'янкий поцілунок. Потім Олег підхоплює пояс і серйозно так запитує - тебе зв'язати? На кілька секунд замислююсь та відповідаю. - ні, - до мене вже дійшло що ця фантазія невдала. - от і добре, я бачу хтось хоче нове відчуття, в мене є кілька ідей. Далі Бос викладає мене в таку позу що я навіть не уявляла - так можна займатися сексом ??? Доводить до шаленого оргазму. Зранку я сама прошу його повторити як вчора. За сніданком ми розмовляємо про секс - зв'язування то явно не наше, - констатує Олег,- що ще нового ти хочеш спробувати? - секс в офісі, - видаю я наче останнє бажання. - виключено, там по всюди камери, думаю не варто тішити охорону таким фільмом. - навіть в ванній кімнаті що знаходиться в Вашому кабінеті? - там не має, - хитро посміхається, - то ми не займались сексом в офісі, це треба негайно виправити. - чи маєте Ви невиконані еротичні бажання? Очі зблискують загадковим вогником, встає притягує мене бо себе, закидає на плече і несе в свою величезну ванну, наче здобич. Там ми відправляємося в вир пристрасті з пестощами, ласками, оргазмом, нічого нового крім того що ніс мене на плечі. Цілий день байдикуємо, дивимося детективний серіал, замовляємо їжу. Під вечір Босу приходить смс. - сходжу по посилку на пошту, - йде в коридор і взуває кросівки, одягає куртку. - я з Вами, - з п’ятниці не була на вулиці, хочу пройтись, подихати. - пошта закривається за двадцять хвилин, навряд ти встигнеш так швидко одягтися, не сумуй, - швидко виходить з квартири. Я стою лише в халаті, можливо потрібен час щоб одягтися, та причина відмови зовсім інша. Пройтися зі мною по вулиці рідним містом тож не про нас, зі мною лише секс щоб ніхто не бачив. З цими не веселими думками я витягую з сумки пачку цигарок з ментолом і йду на балкон. Пошта десь поруч, бо вже за десять хвилин помічаю Олега що повертається з маленькою коробкою в руках. Він повільно йде і раптом починає обійматися з дівчиною яка йшла напроти. На вигляд наче випадкова зустріч старих знайомих. Вони мило розмовляють і зникають в кав’ярні через дорогу. Мене охоплює неймовірна злість, і злюся я сама на себе. Таке неприємно бачити, та хто мені винен, чому я знову тут коли ще тиждень тому вирішила поставити крапку. Чудово розумію хто я для Олега. Хочу бути з тим хто не лише спатиме зі мною, а і гулятиме за руку парком, водитиме на дні народження друзів та нудні посиденьки з родичами. Десь за годину, тримаючи в руках посилку та коробку круасанів з кав’ярні що через дорогу, Справний повертається додому. За цей час я вже зла на нього, увесь світ, та Бога з Чортом які створили його таким. Зустрічаю Боса в коридорі і роблю пропозицію від якої неможливо відмовитись. - Хочу так щоб лишилися синці, - кажу не відводячи погляд від його очей, стою підпираючи одвірок кабінету, легенько змахую поясом нового червоного халату. - тоді роздягайся і на стіл, - незворушно промовляє Бос. Підходимо до столу в кабінеті разом, я роздягаюсь повністю, він знімає футболку і зупиняється. Дивиться на мене голу, підходить, цілує і запускає руки в моє волосся. Здається що якщо поворухнусь то розчавить голову як горіх. В голові летять думки "це гра, це лише гра». Поцілунок обривається і він хоче повернути мене спиною до себе, та я не дозволяю - я хочу Вас бачити. - дивись,- садить мене на стіл і я автоматично хапаюся руками за край наче боюся впасти. Знімає з себе решту одягу. Стає в впритул до мене і гладить рукою моє волосся, шию, іншою рукою пестить між ногами, вводить в мою вагітну палець. Весь час ми дивимось в очі один одного, два гарячих погляди які здається скоро вибухнуть від спроби здаватися незворушними. Виймає палець і вставляє член, його рухи швидкі, сильні, здається ще трохи і проб'є мене наскрізь. Ця пристрасть дає неймовірні відчуття. Ледь стримуюсь щоб не закричати і хапаю його за плечі, впиваючись нігтями в сильне чоловіче тіло. Відчуваю як міцно тримає мене за сідниці, з його рук неможливо вирватись навіть якби хотіла. Та я не хочу, сьогодні хочу саме так, до болю, до крику, до незмоги. Коли швидкість на межі ми обоє голосно стогнемо, мій оргазм приходить перший і я ще жорсткіше відчуваю його в собі. Сили мене покидають, відпускаю руки та падаю спиною на стіл. Олег кінчає і лягає на мене зверху. Тоді починає цілувати губи дуже ніжно, гладить долонею по щоці. Встає і бере мене на руки, несе в ліжко, накриває ковдрою, лягає поруч, запитує. - що сталося що ти, так, захотіла зняти стрес? - я не хочу про це говорити. - потім розкажеш? - можливо. Лижу в його обіймах, мені стає спокійно та однаково на все, засинаю.

7 розділ

Наступний день почався з дзвінка на телефон Боса, не знаю кому не спиться в таку ранню пору. Поки Олег розмовляв, я зібралась на роботу і приготувала сніданок. Бос навіть не мав часу спробувати мій шедевр - омлет з сиром. Закінчивши розмову швидко вдягнувся, під будинком вже чекав водій. На роботі було щось страшне, знайшли серйозну фінансову помилку. Карпова сьогодні не має, до Справного по черзі бігають дівчата з бухгалтерії, виходять з кабінету з таким обличчям наче там за дверима пекло. За п’ять хвилин до обідньої перерви секретарка Боса повідомляє щоб я негайно зайшла, перед дверима отримую від неї настанову - "тримайся, він сьогодні не в гуморі, вперше таке бачу". Коли заходжу в кабінет Бос відразу повідомляє секретарці в комутатор - "Оксана можете йти на обід". Піднімає на мене хитрий погляд. - ми маємо виправити одну ситуацію, - очима веде в сторону дверей в кутку, за якими знаходиться його особиста вбиральня. Я посміхаюсь та поспіхом прямую на місце «Х», Олег за хвилину приєднується. Ніколи не була в цій просторій кімнаті. Тут, крім стандартних речей, є оригінальне шкіряне крісло. Дзеркало на всю стіну вздовж якого велика стільниця одну четверту якої займає умивальник. Саме на стільницю мене садять і починають повільно роздягати, акуратно складаючи одяг на кріслі. Лишає панчохи та туфлі на підборах, ставить на підлогу, розвертає обличчям до дзеркала. Стає позаду, пестить моє тіло і ми обоє дивимося в дзеркало спостерігаючи за нашими реакціями на близькість. Входить в мене, я рухаюсь на зустріч його поштовхам. Хочеться опуститися на стільницю, він не дає, тримає однією рукою за плечі. Це так еротично дивитись в дзеркало і бачити як він бере мене, я кінчаю швидко. Розумію що дуже збуджена і не хочу щоб Олег зупинявся. Він продовжує не зводячи погляд з дзеркала. Секс як завжди чудовий, з Справним не може бути по іншому. Коли поспіхом приймаємо душ жартуємо, сьогодні кімната втратила цноту. Я встигаю повернутися в свій кабінет за хвилину до повернення колег з обіду. В другій половині дня в Олега Андрійовича настільки хороший настрій, що він майже вибачає бухгалтерії помилку, дає дуже короткий строк для її виправлення. Ох ця кімната з її дзеркалом, надалі я опиняюсь в ній мало не що дня. Ця нова гра захоплює, знову не хочу чути свій здоровий глузд. Та захоплення з часом стихає, і той факт що мене мало не що дня трахають в офісі починає нагадувати дешеве порно. Я його кохаю, а йому просто зручно, розумію що потрібно щось робити але не можу, чи не хочу знайти сили для дій. П’ятниця, кінець робочого тижня, втомилася, прагну змін у всіх аспектах свого життя. З самого ранку готуємось до зустрічі, вона відбудеться в офісі потенційних партнерів. На дванадцяту всі мають спуститись на паркінг і виїжджаємо. Підходжу перша, вітаюся з водієм та охороною, вони всі знають що я сплю з Справним. Це люди яким платять за роботу а не за розмови. В офісі не має про нас пліток. Сьогодні вперше про це думаю, треба думати про роботу, стою і дивлюся в нікуди. - цигарку? - пропонує водій що слухає Скрябін. - ні дякую, я не палю на роботі, не знала що Ви палите. - я теж не палю на роботі. - ви такі задумливі останнім часом, проблеми? - думаю про одну дорогу еротичну фантазію що перетворилася на дешеве порно, необхідно її закінчити. - ні, це точно не те. Я працюю тут близько шести років, Ви, перша дівчина яка поруч з Олегом Андрійовичем так довго. Почекайте трішки, не поспішайте, і кінематограф покаже трейлер нового фільму, - підморгнув і пішов заводити авто, адже наближався Бос. Це коротке одкровення з водієм мене ще більше збентежило, як не крути за шість років можна вивчити людину. Навіть якщо тобі платять за виконання роботи без розмов. Ми з Антоном взагалі вперше спілкувалися, якщо не рахувати "вітаю" та "до побачення". Мабуть мій ідеальний зовнішній вигляд вже не приховує стан душі. Треба з цим щось робити, лишилось менше двох місяців до кінця контракту з «Відбест». Я просто допрацюю і піду. Викреслю з життя цю компанію та їхнього Боса. Не погоджусь працювати далі ні за які гроші. Зустріч великих Босів сьогодні не клеїться, мабуть угоди не буде, не можуть домовитися. Помітно що всі нервують. Під час перерви на каву дивлюсь у вікно на місто що запалює свої вечірні вогні, помічаю музей в якому працює Катя. Відразу пишу повідомлення - "Привіт, я тут на зустрічі в офісі через дорогу, можемо зустрітися після роботи, ти вільна?". Отримую відповідь відразу "Так, чудово, лише за за за !!! До дзвінка". Зустріч закінчується, телефоную Каті. - Я вільна, ти як? - Я теж, чекай мене коло виходу з бізнес центру, там поруч є хороше місце з неперевершеною наливкою і дерунами з грибами. - чудово, як добре що ти знаєш цей район. Стою на темній освітленій ліхтарями вулиці, зимова прохолода приємно пронизує обличчя, чекаю Катю , підходить Бос. - Оля, підвезти тебе додому, я скучив за твоєю смачною кавою, - знову говорить своїм хтивим, багатообіцяючим голосом. - ні, дякую, маю плани на сьогодні. - які, можливо вони почекають до завтра? Він вперше просить змінити плани, зазвичай ні то ні, та я лише інколи йому відмовляла. Сьогодні я не здаюсь, не дозволяю тілу брати волю над розумом. - це особисті плани що не чекатимуть до завтра. До побачення Олег Андрійович. Я бачу Катю що виходить з за рогу. Починаю йти в її бік, ми сміємось, обіймаємося і я забуваю про Боса, поки Катя розповідає про свій новий роман з відомим Футболістом. Вечір проходить чудово, ми напиваємось, наїдаємось, розмовляємо скільки хочеться, роз’їжджаємось по домівкам. Наступного дня важко на голову від похмілля, та дві кави мене рятують. Збираюсь та йду в салон на манікюр, легка розмова з веселою манікюрницею відволікає від турбот. Наближається новорічний корпоратив. Ми зі здоровим глуздом таки домовились і просто живемо до кінця контракту. Насолоджуємося зустрічами з Босом рахуючи дні до першого лютого. Почала шукати нову роботу. Звісно згадую що скоро в нас така собі річниця. На свято одягаю неперевершено спокусливу білизну, джинси, кросівки та червону футболку з ялинкою. Це наче пересторога, в такому вигляді я точно не впаду, а як і впаду то не сильно зганьблюся. Роблю в салоні макіяж та укладку дифузор. Свято цього разу проходить в ресторані при готелі на околиці міста. Все чудово, сиджу за столиком з напарницею та дівчатами з відділу реклами. Келих за келихом і я вже така - як вам треба. Близько дев’ятої вечора керівництво офіційно йде зі свята. За десять хвилин отримую повідомлення на телефон "Чекаю тебе в готелі, номер 105". Прощаюся з дівчатами і поспішаю до Боса, який виявляється зняв люкс на горішньому поверсі. Потрапивши в кімнату відразу відправляюсь в вир власних бажань, ну я ж п’яна стаю дуже хтива. Олега це влаштовує, абсолютно підтримує мою ініціативність. Отримавши і давши задоволення йду в ванну кімнату забороняючи Босу приєднатися до себе, чим явно його не радую. Приймаю освіжаючий душ, вже наче і протверезіла та готова до другого раунду. Повертаюся в ліжко, Олег відправляється в ванну. Північ, на телефон приходить повідомлення, по звуку сигналу розумію що то на робочу пошту. Дивно, гляну що там. Відкриваю лист, на вигляд банальна автоматична розсилка в яку вставили моє ім'я. Читаю "Шановна Ольга Степанівна за місяць закінчується Ваш контракт з компанією «Вітбест», ставимо до відома що контракт не буде продовжено". Далі інфа про страховку та розрахунок, я в легкому шоці. Так воно і краще. Напевне не лише я не знаю як це закінчити, от логічний кінець роботі та сексу. Олег виходить з ванної і повертається до мене в ліжко. - Мені лист прийшов з відділу кадрів,- спокійно кажу, не звертаючи увагу що чоловік вже цілує моє вушко. Він переривається, піднімається спершись на обидві руки, між якими лижу я, дивиться так ніжно і задумливо. Цю безглузду незручну тишу я порушую. - Ви так легко готові попрощатися з таким цінним працівником, - мій голос спокійний як ніколи. - з працівником так, з жінкою ні, - каже Бос схиляючись і пристрасно цілує мої губи. Ми знову кохаємось, він такий ніжний і грубий одночасно, я підкоряюся його рухам повністю, дозволяю робити зі мною все що хоче. Без обговорень виконую його бажання - повернись, прогнись, кричи, насолоджуйся. Прокинулась наступного дня, дивлюсь в вікно на небо і рясний сніг що сипле не зупиняючись. Схожа погода була рік тому, коли ми займалися сексом в перше. Прокидається Олег, дивиться на мене потім на вікно, здається він теж згадав подій річної давнини. Обіймає, притискає до себе і говорить спокійним сповненим рішучості голосом. - Оля нам потрібно поговорити. - слухаю Вас, - затихаю в його обіймах в очікуванні дива, чомусь я впевнена що мені сподобається наша розмова. Але тут невчасно дзвонить телефон, з рінгтону навіть я зрозуміла що це Карпов дзвонить Владному. - дивно, вибач, я не можу не відповісти. Бере телефон, з слів що чую далі розумію - сталася пожежа. Олег швидко збирається, перед виходом з номеру цілує мене зі словами що подзвонить і ми поговоримо, але зараз він мусить йти. Відкриваю стрічку новин в телефоні і читаю "В одному з каменю обробних підприємств «Відбест» сталася пожежа, жертв не має, причини поки не відомі". Сиджу шокована, не знаю від чого більше, від пожежі чи від розмови яка не відбулась.

8 розділ

Останній місяць в «Відбест» пролітає швидко. Кожну вільну хвилинку проводжу в пошуках нового місця роботи. В обідню перерву бігаю на співбесіди або трахаюсь з Босом. Веселий такий марафон, схудла на кілька кілограм. Керівники розбираються з пожежею, причиною була сусідня будівля що не належить «Відбест». В них багато справ, потрібно знову запустити роботу цеху щоб не втратити замовників, займаються ремонтом, купівлею обладнання. Справний повністю зосереджений на роботі, ми майже не розмовляємо, лише робота і секс. Було кілька коротких відряджень, вони відрізнялись від попередніх. Мій номер в готелі дивним чином виявлявся поруч з номером Боса, хоча всі колеги жили десь поверхом нижче. Олег перестав грати привида, лишається на ніч, ранок я зустрічала в палких чоловічих обіймах. Здавалося хоче сказати "Тут ти від мене не втечеш". Слова які Він промовив в ніч після корпоратива так і не мали пояснення чи продовження, хоча я сподівалася, та зрештою вирішила не паритись. Серце стискається, але я не даю собі часу на особисту драму. Просто чекаю кінця. Тридцять перше січня, останній робочий день нарешті настав. В мене дуже змішані почуття сьогодні, певне потрібно радіти та чомусь хочеться плакати. Дівчина з відділу кадрів заздалегідь попередила що папери про розрахунок я маю забрати в керівника Справного Олега Андрійовича. Мабуть мій вираз обличчя був надто здивований, почувши таку інформацію, тому вона пояснила. - у Олега Андрійовича є традиція особисто прощатися з хорошими працівниками, так би мовити лишаємось друзями для можливої подальшої співпраці. Ага, хороша працівниця в усіх сеансах цього слова, не хочу я цієї подальшої співпраці. Загалом це був чудовий рік. Робота мені подобалась, отримала колосальний досвід, підвищила свій професійний рівень. Закордонні відрядження дали можливість побачити купу нових місць. Платня то взагалі була більшою ніж можна було очікувати. Стосунки з Босом - то вже дуже окрема історія. Мені майже все сподобалось, та настав час прощатися. Заходжу в кабінет за п'ять хвилин до шостої вечора, вітаюся і сідаю на стілець для відвідувачів. Справний виймає папку з моїм контрактом, ставить кілька підписів, показує де мені підписатися. Поки ми займаємося формальностями минають останні хвилини робочого дня. Коли папери готові лунає пропозиція від якої я не відмовляюся. - Оля ходімо повечеряємо? - добре, я згодна. - в який хочеш ресторан? - тобі подобається тайська кухня? - так. - тоді новий тайській ресторан, тут поруч нещодавно відкрився. - приємно. - що? - коли звертаєшся без Ви. - ти більше не мій Бос. Його голос сьогодні такий ніжний та сповнений рішучості, як в той день після корпоративу. Ми виходимо з офісу і Олег бере мене за руку та веде в тайський ресторан за рогом.

Олег

Я сьогодні дивився на її синці і вперше захотів вибачитись, навіть не розумію чому. Це нормально що після сексу лишаються синці, укуси, подряпини, якщо це подобається обом партнерам. Треба розірвати контракт, голова закипає від цих проблем з партнерами. Хочу Олю зняти стрес, після роботи Климов кличе на коньяк, Оля буде завтра. Злий як собака, люди з Чернівців як лажати то перші, як відповідати за помилки то мовчать, але крапку вдалося поставити, ми більше не працюємо разом. Їдемо через центр міста, ловлю себе на думці що Олі тут сподобається, уявляю її чудернацький маршрут цікавими місцями. Гарне місто Чернівці. Водій привозить мене до офісу і я бачу її, стоїть вся така спокійна з цигаркою та дивиться в небо. Саме вона мені потрібна, я її тиждень не бачив, скучив, ця дівчина неймовірна в усіх сеансах.

Епілог

Новорічний корпоратив «Вітбест» сьогодні особливо цікавий. Після появи на ньому Справного Олега Андрійовича з молодою дружиною Ольгою людям буде про що поговорити. Новина що молодий Бос одружився затьмарила навіть його вітальну промову, де було повідомлено що компанія відкриває офіс в Європі. Всі бажаючі матимуть можливість там працювати. Дівоча частина колективу відразу почала обговорювати молодят, які заїхали лише на годину перед літаком, що віднесе їх в медовий місяці. Лише Наталя з відділу перекладів підійшла до Олі щоб привітати, та на правах колишньої напарниці дізнатися коли ж почався цей роман. - Вітаю, бажаю безмежного щастя. Я не посоромлюся запитати. Коли все почалось? - В день коли я звільнялася. Зайшла до Олега за останнім підписом, Він запросив мене на вечерю, то було наше перше побачення. Оля сказала правду, адже в той день в ресторані вони розмовляли про почуття і вирішили що потрібно спробувати зустрічатися, стали справжньою парою. За місяць Олег познайомив її з усіма родичами і друзями. З мамою вони відразу знайшли спільну мову, і не то му що Ольга така чудова - просто жінка так переживала за сина що була щаслива знаючи що він знайшов свою єдину. На сімейних зустрічах можна потеревенити про кулінарію з рідною сестрою Олега, яка з чоловіком та двома дітьми живе в Парижі. Як і всі пари вони швидко знайшли за що посваритися і добре вміли миритися. Ольга довго не піддавалася на вмовляння Олега жити разом. Та коли отримала пропозицію одружитися довелося пакувати речі та переїздити, ну це ж не логічно чоловіку та дружині жити в різних квартирах. Весілля було маленьке, тихе сімейне свято. Рідні люди Олега, подруги Олі та одногрупник Сашко зі своїм плюс один. Зима знову принесла зміни в житті Ольги, вони їй дуже сподобались.

Кінець. Дякую що прожили зі мною цю історію.