Читати книгу - "Адлер. Кохати, щоб вижити, Катерина Мединська "
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Тіна змусила себе викинути з голови сумніви щодо свого майбутнього, хоча сирени тривоги, що завивали в душі, ігнорувати було неможливо. Вона звела погляд на Еріка. Сьогоднішня вечеря проходила в похмурій атмосфері. Вдома вдвох їм уперше не хотілося ні про що говорити. На них чекала розлука.
У величезній, дорого обставленій квартирі, яку винайняв для них Ерік, Тіна прожила трохи більше тижня і вже почувала себе, наче птах у золотій клітці.
– І надовго ти їдеш? – Поцікавилася дівчина, спостерігаючи, як Адлер розправляється зі своїм стейком.
Це питання чомусь не сподобалося Еріку. Його брови здивовано піднялися, а вираз обличчя став похмуро настороженим. Власне кажучи, ця тема не надто подобалася і самій Тіні, але вона хотіла знати, що на неї чекає незабаром.
— Я ж попереджав тебе, що часто не буду вдома.
Він відклав убік столові прилади, старанно промокнув губи серветкою і зосередився на розмові. Від його серйозного погляду Тіні стало ніяково.
– По роботі мені доведеться здійснити безліч перельотів між континентами. Тому я не можу взяти тебе із собою. Це буде надто стомлюючим. Обіцяю, що за першої ж нагоди повернуся до тебе.
Тіна розуміла, що сперечатися не має сенсу. Доведеться змиритися зі своєю долею. Вона, звичайно ж, нудьгуватиме, але визнаватись йому в цьому не збиралася.
– Тобто, ще невідомо, скільки часу ти будеш відсутній?
– Це не вплине на моє ставлення до тебе, якщо тебе це турбує, – переконливо промовив Ерік, наче прочитавши її думки.
У тому й річ, що Тіна досі не знала, як він ставиться до неї. Ерік винайняв їй квартиру, купив купу дорогих речей, надав автомобіль із особистим водієм, але так і не сказав, що любить її. Більше того, вони ніде не з'являлися разом. Ерік пояснював це бажанням убезпечити її від пильної уваги журналістів.
– Чудово! Значить, після того, як ти поїдеш, я знову зможу спокійно гуляти містом, – раптово розвеселилася Тіна.
Ерік загадково посміхнувся.
– Навряд чи! – твердо заявив він.
Тіна здивувалася його відповіді.
– Я попереджав, що твоє життя зміниться і, прийнявши мою пропозицію, ти погодилася з правилами.
– Правилами? Невже мені доведеться сидіти однією в цій квартирі, чекаючи твого повернення, наче зачарована принцеса свого принца? – Збунтувалася Тіна.
– Так! Ти навчатимешся і чакатимеш на мене, – спокійно відповів Ерік.
Тіна уривчасто зітхнула.
– Завтра до тебе приїде моя подруга Ельза. Вона займеться твоїм навчанням.
– Що? І чого ж вона мене вчитиме, ця твоя «подруга»? – Злобно буркнула Тіна.
Ерік сприйняв її бурхливу реакцію стримано і продовжив:
– Ельза допоможе адаптуватися до нової для тебе обстановки. Підготує до різних ситуацій, з якими ти неминуче зіткнешся, коли наші стосунки стануть надбанням громадськості. Ти повинна стати мудрішою, спокійнішою, впевненішою і усвідомити всю важливість свого становища.
Паніка почала повільно стискати горло Тіни, стало нічим дихати. Вона нервово засовалася на стільці.
– А якщо я не хочу змінюватись, підлаштовуватися?
– Тоді я спробую пояснити тобі, що наші відносини – це своєрідна угода, в якій обидва партнери несуть певну відповідальність за кожен свій вчинок, рішення, слово. Поки що ми на самому початку шляху. Це означає, що в тебе є можливість підготуватися до майбутніх труднощів.
Ерік зробив невелику паузу, щоб Тіна обміркувала сказане, а потім додав:
– Або можеш втекти, злякавшись складнощів.
Коли його губи скривилися в їдкій усмішці, вона зрозуміла, що Адлер і справді надає їй право вибору. Душа похолола, вона зрозуміла всю нерозв'язність ситуації для себе.
– Ти справді відмовишся від наших відносин, якщо я не погоджуся зображати з себе когось іншого?
Ерік схрестив руки на широких грудях і відкинувся на спинку крісла. Його обличчя набуло гордо-жорстокого виразу, очі звузилися і заблищали недобрим вогником. У цей момент Тіна подумала, що зараз перед нею сидить зовсім незнайома їй людина: він нещадний, рішучий, розважливий і надто цинічний.
– Я даю тобі свободу вибору не тому, що хочу відштовхнути чи загнати у куток. Просто ти маєш сама визначити, що потрібно саме тобі.
«Я хочу, щоб ти любив мене», – розпачливо подумала вона.
Але сказати щось подібне було б найбільшою дурістю. Ерік намагався підштовхнути її мислити раціонально.
– Були б наші відносини глибокими та істинними, зважитися на радикальні зміни у своєму житті було б набагато легше. А на цьому етапі, після двох тижнів легковажного проведення часу, те, що я повинна покірно виконувати твої вказівки, звучить для мене надто нелогічно!
Адлер глянув на Тіну з глузливою усмішкою.
– Розумниця! Ти рішуче обстоюєш свої інтереси. Але забуваєш про один важливий момент. Я не простий хлопець, який може дозволити собі закохатися в першу зустрічну, зовсім невідповідну дівчину. Нам обом відомо, що ми далеко не ідеальна пара. Я живу у світі, в якому править бал багатство, прізвище, престиж і стереотипи. За нами всюди пильно стежитимуть. Людям стане цікаво, хто ж це поряд зі мною. Ти претендуєш бути моєю єдиною дівчиною, а отже, вся увага буде прикута саме до тебе. Повір, мені пробачать усе що завгодно, але це не стосується жінки поруч зі мною. Чи я доступно пояснив свою позицію?
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Адлер. Кохати, щоб вижити, Катерина Мединська », після закриття браузера.