Читати книгу - "Адлер. Кохати, щоб вижити, Катерина Мединська "
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Маркус увірвався в кабінет, ігноруючи присутність і обурені погляди незнайомців, що сиділи там, і втупився в Адлера. Перекошене від злості обличчя переконливіше за слова говорило про його наміри. Ерік підняв голову. На його обличчі не з'явилося жодної емоції, ніби він передбачав появу кузена.
– Де вона, Адлере? Сучин син, куди ти сховав Тіну?! – Закричав він.
На порозі за його спиною з'явилися охоронці. Вони миттю кинулися до Маркуса і спробували схопити його. Зробити це виявилося не так просто, і протягом кількох секунд Ерік зі спокійним виглядом спостерігав штовханину у своєму кабінеті.
Маркус видав гортанний рик, що видавав бажання, що захлеснуло його, вбивати і трощити все навколо. Ерік розумів стан кузена і навмисно прагнув вимотати його фізичним протистоянням із охоронцями.
Він знав: братикові просто необхідно було зняти стрес доброю бійкою.
Ерік не збирався з ним битися, хоча йому дуже хотілося з'їздити кулаком по зухвалій фізіономії Маркуса. Він стримувався як міг, але із задоволенням спостерігав боротьбу, брикання та валяння на підлозі свого брата.
Коли Маркус заломили руки назад, уклавши обличчям у підлогу, Адлер дав команду відпустити його.
– Ну от і все. Панове, шоу закінчилося. Залишіть мене наодинці з моїм братом, – скомандував Адлер, спостерігаючи збентежені обличчя охоронців.
Звісно, його прохання миттєво виконали.
Маркус підвівся з підлоги і подивився на Адлера, який впевнено сидів у своєму кріслі і так само впевнено почував себе.
– Ти ніби з психіатричної лікарні втік, у тебе пошарпаний вигляд, Маркус, –посміхнувся Ерік, провокуючи кузена їдким коментарем.
– Знущаєшся наді мною? Мене розірвуть на шматки, якщо Тіна не з'явиться на роботі найближчими днями. Анжеліка лютує!
Маркус був у безвиході, змушений був домовлятися з Адлером.
–Треба було подумати про це, перш ніж трахати мою жінку, – отруйно виплюнув Ерік останнє слово.
– Отже, Тіна зізналася тобі?
– Так, зізналася.
– Так ось що я мав зробити в минулому, після того, як ти переспав з моєю дівчиною! – вигукнув Маркус. – Я повинен був з почуття помсти та образи завдати їй болю? Але я не зробив цього, бо любив Лору і надав їй право вибору! Чому ж ти накинувся на Тіну? Адже вона зараз на місці Лори!
На мить у кабінеті запанувала тиша.
– Тобі прикро, Еріку? Зрада зачепила твою гордість? А що було зі мною, коли ти вирішив одружитися з моєю коханою, знаєш? – від люті Маркус не контролював себе, образа виразно звучала в його голосі.
Ерік лише посміхнувся.
– Ти закоханий ідіот, Маркусе, був ним і назавжди залишишся таким.
Кузен підібгав губи і скрушно похитав головою.
– Адлер, подивися, на кого ти перетворився: гордовитий, цинічний, жорстокий, самозакоханий егоїст. Син своєї матері!
Маркус замовк, а потім раптом зайшовся гучним сміхом.
– Скільки я тебе пам'ятаю, ти вважав, що Анжеліка – монстр! Відчайдушно прагнув бути іншим, і ти програв своїй генетиці! Виявляється, є речі вищі за твою самовпевненість. Вітаю! – крізь сміх говорив Маркус, навмисне зачіпаючи болісну для Еріка тему.
Адлер схопився з крісла і, стрімко пройшовшись по кімнаті, став перед братом, змірявши його холодним поглядом.
– Ти правий! Я став найкращою версією себе, – викарбував він, із задоволенням спостерігаючи, як з лиця Маркуса сповзає глузливий вираз.
У тиші брати говорили поглядами. Маркус зрозумів, що відтепер Адлер некерований і жахнувся цієї думки. Його більше нема кому зупинити. Він знищить будь-кого, хто стане на шляху.
– Тіна ні в чому не винна, – сказав Маркус.
Запізно усвідомивши свою стратегічну помилку, він вирішив іти ва-банк.
– Я хочу, щоб ти розірвав з нею контракт, – зажадав Ерік.
– Ти знаєш, що це неможливо. Та й навіщо забирати у дівчини чудову перспективу? – Маркус осікся, обмірковуючи вимогу Адлера.
Ерік вважав, що помстився, «знерухомивши» проект Маркуса. Притис його. Так воно й було. Але Маркус готовий був відмовитися від усього, аби Тіна не постраждала.
– Зроби це, або я все вирішу сам, – зло пригрозив Ерік, демонструючи всім виглядом рішучість.
– Вона ніколи не пробачить тобі того, що ти зробив.
Маркус вирішив зробити шах у цій грі та подивитися, що буде далі.
– Мені начхати на неї. Мене не цікавлять продажні жінки. Можеш залишити її собі.
– Гаразд, брате! Тоді пропоную зізнання за зізнання. Я хитрістю змусив підписати Тіну контракт. А в момент, коли вона сумувала за тобою, пам'ятаю, це був її день народження, про який ти забув, скористався нагодою. Приспавши пильність, я підмішав їй у коктейль препарат, що зменшував потік мозкових сигналів у центральну нервову систему і пригнічує емоційну реакцію. Вона спала, коли я роздягав її і укладав у свою постіль. Зрозуміло, на ранок вона нічого не пам'ятала, але ревела, як дурна «продажна жінка», усвідомивши, що сталося. Так каялася. Подумати тільки, мабуть, вважала, що добре влаштувалася.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Адлер. Кохати, щоб вижити, Катерина Мединська », після закриття браузера.