Читати книгу - "Найкращий сищик імперії на службі приватного капіталу"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Киваю, бо велосипед у мене був. На ньому прикотив граф, коли його остаточно вигнали з маєтку кредитори. Сам я на велосипеді не їздив, бо вважав це заняттям несерйозним.
— Так ось, я вислизнув з-під самого чудовиська, вислизнув на мінімальній висоті, верхівки дерев були за кілька метрів піді мною. Я розрахував, що важкий змій не встигне зманеврувати і зачепиться за них. Так і вийшло. Він ударився об гілки, його розвернуло і кинуло на стовбури. Я не став дивитися, що там із ним сталося, бо змій міг не дуже пошкодитися і продовжувати переслідування, що було б для мене смертельно небезпечно. Бо і в швидкості, і в маневреності змій був значно кращим за мій «Моран». Думаю, що в мене б не було шансів, якби чудовисько було тверезим! Він би або спалив мене, або просто розтрощив.
Нестеров крутить головою від захвату, я дивлюся на нього і не розумію, навіщо він прилетів сюди.
— Дивовижна історія, але я не розумію, для чого вам знадобився я.
— Мені потрібно, щоби ви знайшли змія і провели підготовку для його захоплення, — каже Нестеров, так спокійно, наче я мушу келих пива в трактирі замовити.
— Захоплення?
— Так, захоплення. Цей змій потрібен нам.
— Кому нам? — дивуюся я, можливо, занадто сильно.
— Імператорському аероклубу, який і фінансує цю експедицію.
— Що? Імператорський аероклуб дав грошей для полювання на летючого змія? — я аж очима блимаю, бо важко мені в таке повірити.
— Так. Звісно, для цього мені довелося переконати керівництво клубу. Але моя доповідь і репутація зіграли свою роль. Мені повірили.
— Але навіщо той змій імператорському аероклубу? — не розумію я.
— Іване Карповичу! Як це навіщо? Та цей змій за своїми показниками перевершує всі літаки світу! Він швидший, маневреніший, піднімає в повітря значно більшу вагу!
— І що з того? — мені аж трохи соромно, що я не розумію, до чого веде авіатор.
— Іване Карповичу, насувається війна. Велика війна Хоча роль авіації зараз недооцінюється, але я можу вас запевнити, що від того, хто буде контролювати повітря, залежатиме, хто переможе. Визнаю, що таку думку не підтримує більшість офіцерів, які віддають перевагу артилерії, кінноті або новій панцерній техніці. Але час покаже, що від авіації буде залежати дуже багато. Той, хто контролюватиме повітря, зможе контролювати і хід війни! Зараз наш авіаційний флот приблизно рівний з кайзерівським. Але якщо ми зможемо використовувати цього змія, то перевага буде на нашому боці!
— Використовувати змія? Як це можливо?
— А як ми використовуємо коней? Їздимо верхи чи запрягаємо у вози.
— Ви хочете запрягати летючого змія?
— Ні, що ви! Але якби засідлати його, примусити підкорятися наказам людини! Змій міг би підняти не одного і не двох бійців!
— Навіщо?
— Вони б могли вести розвідку, а головне — розширити застосування авіації!
— Це як?
— А так, що зі змія можна було б скидати бомби, вести прицільний вогонь по ворожих позиціях, висаджуватися у тилу ворога! За моїми оцінками, змій може підняти біля десяти солдат з амуніцією. Кілька десятків польотів за ніч — і в тилу ворога опиниться дві роти, які зможуть несподівано атакувати. Я намагаюся переконати командування, що не треба використовувати авіацію лише для розвідки, авіація в змозі дати значно більше! Але авіатори зараз обмежені технічними можливостями. Наявні літаки не можуть піднімати достатню кількість зброї, а цей змій може піднімати цілий вантаж бомб! Звісно, у нас є славетний «Ілля Муромець», але змій значно переважає його у маневреності, а ще може летіти дуже тихо, і для посадки йому не потрібна злітна смуга! За його допомогою ми зможемо несподівано атакувати противника! Бомбардувати мости, знищувати штаби! Розумієте, які перспективи?
Перспективи мене лякають. Жодного захоплення, як пан поручик, я не відчуваю, бо ж війна — це смерть. Трупи, кров, бруд. Дякувати Богові, сам на справжній війні не був, але чув розповіді тих, кому довелося воювати у Японську.
— Ви справді хочете використовувати змія у війні?
— Так!
— А чи не буде від цього ганьби правлячому дому? — обережно цікавлюся. — Атож іще почнуть балакати, що азіяти, дикуни, на ведмедях орють, на зміях воюють.
— Яка ганьба? Колись використовували у битвах слонів, досі використовують коней!
— Але змій — це ж чудовисько, — сумніваюся я.
— Переможців не судять. А змій допоможе нам перемогти німців! Один цей змій зможе в короткий термін знищити німецький повітряний флот і забезпечити нам повну перемогу в повітрі! Його пошук — справа державного значення! Хоча, звісно, ми маємо зберігати таємницю. Як для того, щоб про змія не дізналася німецька розвідка, так і для того, щоб бунтівники не почали підбурювати народ Отже, Іване Карповичу, ви допоможете мені знайти і захопити чудовисько в полон?
— Не знаю, я більше звик до злочинів, аніж до чудовиськ.
— Іване Карповичу, я читав, як ви перемогли німецького вервольфа, що пив кров наших немовлят! То досвід поводження з чудовиськами у вас є!
— Ну, одна справа вовкулак, а інша — змій летючий. Я все
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Найкращий сищик імперії на службі приватного капіталу», після закриття браузера.