Читати книгу - "Сповідь відьом. Тінь ночі"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
— Абсолютно нічого, — відповіла Мері, підводячись. — Я прийшла до вас просити дозволу послати пані Ройдон у відрядження з важливим дорученням.
— Не уявляю — навіщо, — сказала Єлизавета. — Вона не справляє враження ані корисної, ані здібної жінки.
— Для моїх експериментів мені потрібні спеціальні скляні посудини, котрі можна роздобути лише в майстернях імператора Рудольфа. Дружина мого брата — вибачте, але мушу нагадати, що після смерті Філіпа вона знову вийшла заміж і тепер є графинею Есекс, — сказала мені, що пана Ройдона посилають до Праги. Із вашого дозволу пані Ройдон зможе поїхати разом із ним і привезти те, що мені потрібно.
— Цей марнославний дурнуватий хлопчисько! Граф Есекс ніяк не може не поділитися з усім світом будь-якою цікавою новиною, про яку він дізнається. — Єлизавета різко крутнулася на п’ятах, сколихнувши свою сріблясто-золотисту одіж. — Я накажу тому папузі голову відрубати.
— Коли мій брат загинув, захищаючи Англію, ви якось пообіцяли зробити мені послугу, — сказала Мері, з невинним виразом обличчя невимушено посміхнувшись мені та Метью.
— І ви збираєтеся змарнувати таку дорогоцінну можливість на оцих двох? — скептично спитала Єлизавета.
— Колись Метью врятував життя Філіпу. Тепер він мені як брат. — Мері з удаваною наївністю закліпала очима на королеву.
— Ну ви й хитрюга, леді Пемброк. — Шкода, що ми так рідко бачимо вас при дворі, — сказала Єлизавета, здіймаючи руки догори. — Гаразд, я дотримаю свого слова. Але мені потрібно, щоб до середини літа Едвард Келлі був тут. І я не хочу, щоб виконали це завдання абияк. Я не хочу, аби про це дізналася вся Європа. Ви мене добре зрозуміли, пане Ройдон?
— Так, ваша величносте, — відповів Метью, скрипнувши зубами.
— У такому разі вирушайте до Праги. І забирайте з собою вашу дружину, щоб потішити леді Пемброк.
— Дякую, ваша величносте. — Я з тривогою поглянула на Метью, бо у нього був такий вираз обличчя, наче він збирався відірвати Єлизаветі голову разом із перукою.
— Геть з очей моїх — усі, поки я не передумала. — Єлизавета повернулася до свого крісла і, важко опустившись в нього, відкинулася на різьблену спинку.
Кивком голови лорд Берглі вказав, що нам краще виконати наказ королеви — і якомога швидше. Але Метью не міг просто так полишити справи.
— Одна порада, ваша величносте. Не довіряйте графу Есексу.
— Ви його недолюблюєте, пане Ройдон. Недолюблюють його й Вільям та Волтер. Але він дає мені можливість знову відчути себе молодою. — Єлизавета глянула на нього своїми чорними очима. — Колись і ви прислужилися мені у цьому сенсі й нагадали про кращі часи. А тепер ви знайшли іншу жінку, а мене покинули.
— Моя турбота переслідує мене, мов тінь,
Летить за мною, але враз тікає,
Коли я сам її спіймати наміряюсь,
Вона й сидить побіля мене, і лежить,
І робить те, що я роблю.
— тихо мовив Метью. — Я — ваша тінь, ваша величносте, і не маю іншого вибору, окрім як іти за вами.
— А я вже втомилася, — сказала Єлизавета, відвертаючись, — і мені зараз не до поезії. Залиште мене.
***
— Ми не поїдемо до Праги, — сказав Метью, коли ми сіли в барку, і вона вирушила до Лондона. — Мусимо повертатися додому.
— Королева не відпустить тебе просто тому, що ти втечеш до Вудстока, Метью, — резонно зауважила Мері, кутаючись у шерстяний плед.
— Він не про Вудсток говорить, Мері, — пояснила я. — Метью має на увазі… вирушити кудись дуже-дуже далеко.
— А-а-а-а, — протягнула, нахмурившись, Мері. — Ясно. — І зробила зумисне непроникний вираз обличчя.
— Але ж ми такі близькі до того, що хотіли знайти, — заперечила я. — Ми знаємо, де знаходиться манускрипт, і він може дати відповіді на всі наші запитання.
— А може ця інформація така ж «правдива», як і та, згідно з якою манускрипт знаходиться в домівці доктора Ді, — роздратовано кинув Метью. — Ми роздобудемо його в інший спосіб.
Але згодом Волтеру вдалося переконати його, що королева й справді замкне нас обох до Тауера, якщо ми не послухаємося її. Коли я сказала про це Гуді Альсоп, вона, як і Метью, висловилася проти поїздки до Праги.
— Вам слід повернутися до вашого часу, а не їхати до далекої Праги. Навіть якби ти залишилася тут, то пройдуть тижні, перш ніж можна буде належним чином підготувати заклинання, яким вдасться повернути вас додому. Магія має керівні правила та принципи, які тобі ще слід опанувати, Діано. Усе, що ти маєш зараз, це неслухняний вогнедишний дракон, сліпучий ореол та схильність ставити питання, що призводять до несприятливих або небезпечних відповідей. Ти ще не маєш достатніх знань про своє ремесло, щоб успішно виконати свій задум.
— Я продовжу своє навчання у Празі, обіцяю вам, — сказала я, беручи Гуді Альсоп за руки. — Метью уклав з королевою угоду, яка може врятувати життя десяткам відьом. Нас не можна роз’єднувати, бо це надто небезпечно. Я не дозволю йому податися до імператорського двору без мене.
— Та бачу, — сказала вона, сумно посміхнувшись. — Не дозволиш, доки в твоєму тілі є хоч краплинка життя. Гаразд. Їдь до Праги зі своїм вером. Але я не можу передбачити, чим це скінчиться.
— Привид Бріджет Бішоп сказав мені: «Немає шляху вперед, на якому б не було його». Коли я відчуваю, як наші життя летять в невідомість, то знаходжу в цих словах втіху, — відповіла я, намагаючись заспокоїти стареньку. — Допоки ми з Метью разом, напрямок нашого руху не має значення, Гуді Альсоп.
Через три дні, на свято Святої Бригіди, ми відпливли з Англії, аби побачитися з імператором Священної Римської імперії, знайти зрадливого англійського демона та хоч краєм ока поглянути на Ешмол-782.
26
Верен де Клермон сиділа у своїй берлінській домівці й витріщалася в газету, не вірячи своїм очам.
«Індепендент»
1 лютого 2010 року.
Одна жінка з Саррі віднайшла манускрипт, що належав Мері Сідней, відомій поетці Єлизаветинської доби і сестрі сера Філіпа Сіднея.
«Він був у буфеті моєї матері нагорі сходів», — заявила кореспонденту «Індепендент» Генріетта Барбер, 62 роки. Перед тим як відправити
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Сповідь відьом. Тінь ночі», після закриття браузера.