Читати книгу - "Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
- Але я цього не дозволю, - професорка Макґонеґел підвелася й почала акуратно складати папери в шухляду. - У бланку чітко написано, що дозвіл повинні давати батьки чи опікуни. - Вона глянула на Гаррі з дивним виразом, можливо, то був жаль. - Вибач, Гаррі, але це моє остаточне слово. Біжи, бо запізнишся на урок.
*
Що було робити? Рон обзивав професорку Макґонеґел останніми словами, що страшенно дратувало Герміону, яка усім своїм виглядом підкреслювала, що «так буде краще», і це страшенно сердило Рона. Ну а Гаррі тим часом, хоч-не-хоч, мусив слухати, як радісні учні навперебій обговорювали, що вони робитимуть у Гоґсміді.
- До речі! Буде ж бенкет! - намагався підбадьорити Гаррі Рон. - На Гелловін, увечері, пам'ятаєш?
- Так, - понуро озвався Гаррі.
Бенкет на Гелловін був завжди розкішний, але святкові страви були б іще смачніші, якби він перед тим побував у Гоґсміді! Всі намагалися його розрадити, але марно. Дін Томас був готовий підробити підпис дядька Вернона, та оскільки Гаррі вже сказав професорці Макґонеґел, що дядько дозволу не підписав, таке крутійство їм не минулося б. Рон нерішуче запропонував скористатися плащем-невидимкою, але Герміона відразу заперечила Дамблдоровими словами: від дементорів не сховають навіть плащі-невидимки. Персі теж намагався втішити Гаррі, але зробив це на свій особливий лад.
- Стільки галасу довкола того Гоґсміда, але повір - там нема нічого особливого, - поважно сказав він. - Ну, пару класних крамниць із солодощами, магазин жартів «Зонко», куди, якщо чесно, небезпечно й заходити. Ну, і ще, звичайно, Вересклива Халупа - ось і все, більше там нема за чим жалкувати.
*
Уранці на Гелловін Гаррі прокинувся разом зі всіма й пішов на сніданок. Настрій був препаскудний, але показувати це не хотілося.
- Ми принесемо тобі купу цукерків з «Медових руць», - пообіцяла Герміона, щиро жаліючи Гаррі.
- Цілісіньку гору! - додав Рон. Їм з Герміоною було так прикро, що вони навіть забули про свою сварку.
- Та добре, все нормально, - невимушено кинув Гаррі. - Побачимося на бенкеті. Щасливо!
Він відпровадив їх до вестибюлю, де у дверях стояв сторож Філч, звіряючи імена учнів з довжелезним списком. Він підозріло вдивлявся в кожне обличчя, щоб ніхто не прослизнув без дозволу.
- Що, Поттер, забарикадуєшся в замку? - крикнув Мелфой, що стояв у черзі з Кребом і Ґойлом. - Злякався дементорів?
Гаррі змовчав і самотньо поплентався мармуровими сходами через порожні коридори до ґрифіндорської вежі.
- Пароль? - стрепенулася з дрімоти Гладка Пані.
- Фортуна Мажор, - мляво озвався Гаррі.
Портрет відхилився. У вітальні було повно першо- і другокласників, а також кілька старших учнів, які походами в Гоґсмід уже давно переситились.
- Гаррі! Гаррі! Привіт, Гаррі!
То був другокласник Колін Кріві. Він благоговів перед Гаррі і ніколи не втрачав нагоди перекинутися з ним бодай словом.
- Гаррі, ти не їдеш у Гоґсмід? А чому? Слухай... - Колін щасливо озирнувся на своїх товаришів, - Гаррі, якщо хочеш, можеш посидіти з нами!
- Е-е... ні, Коліне, дякую. - Гаррі аж ніяк не мав настрою сидіти серед юрби учнів, які пожадливо витріщатимуться на його шрам. - Мені треба в бібліотеку, маю там одну справу.
Тепер він не мав іншого вибору, як розвернутися і знову полізти крізь отвір у портреті.
- І чого було мене будити? - сварливо буркнула Гладка Пані.
Гаррі понуро поплівся до бібліотеки, але напівдорозі роздумав - йому не хотілося працювати. Він повернувся й мало не наскочив на Філча, котрий щойно випустив у Гоґсмід останнього учня.
- Що ти тут робиш? - підозріло гаркнув Філч.
- Нічого, - чесно відповів Гаррі.
- Нічого! - бризнув слиною Філч, а його щоки затіпалися. - Так я тобі й повірив! Чого ти не поїхав У Гоґсмід купувати смердюляники, ригалики і хробаків-свистунців, а тиняєшся тут?!
Гаррі знизав плечима.
- Негайно вертайся до вітальні! - гримнув Філч і не спускав з Гаррі очей, аж поки той зник за рогом.
Та Гаррі не повернувся до вітальні. Він вирішив піти в соварню і провідати Гедвіґу.
Але в одному з коридорів його хтось покликав.
Гаррі озирнувся і побачив професора Люпина, що визирав з дверей свого кабінету.
- Що ти тут робиш? - запитав Люпин зовсім іншим тоном, ніж Філч. - А Рон з Герміоною де?
- У Гоґсміді, - якомога недбаліше відповів Гаррі.
- А-а, - сказав Люпин. Якусь мить він дивився на Гаррі. - Може, зайдеш? Мені щойно привезли ґринділа для наступного уроку.
- Кого-кого?
Гаррі зайшов у Люпинів кабінет. В кутку стояв величезний акваріум. Миршава зелена істота з гостренькими ріжками притислася писком до скла, кривлялася, і згинала довгі, кістляві пальці.
- Водяник, - пояснив Люпин, задумливо розглядаючи ґринділа. - 3 ним не повинно бути проблем. Не те, що з капами. Треба лише розірвати його хватку. Ти помітив, які в нього пальці? Довжелезні, міцні, але дуже крихкі.
Ґринділ вишкірив зелені зуби, а тоді зарився у водорості.
- Чаю? - запропонував Люпин, роззираючись за чайником. - Я якраз збирався заварити.
- Дякую, - зніяковів Гаррі.
Люпин дзенькнув по чайнику чарівною паличкою, і з його носика раптом вирвався струмінчик пари.
- Сідай, - сказав Люпин, знімаючи накривку з брудної банки. - На жаль, маю чай тільки в пакетиках... але ж на чай у листочках ти вже, мабуть, і дивитися не хочеш? - у Люпинових очах поблискували лукаві вогники.
- А звідки ви знаєте?
- Розповіла професорка Макґонеґел, - сказав Люпин і подав Гаррі щербату чашку з чаєм. - Тебе це засмутило?
- Та ні, - озвався Гаррі.
Він хотів було розповісти Люпинові про пса з алеї Магнолій, але передумав. Люпин ще подумає, ніби Гаррі боягуз. Він уже й так не дав йому зійтися з ховчиком.
Очевидно, ці думки відобразилися на його обличчі, бо Люпин запитав:
- Гаррі, тебе щось непокоїть?
- Ні, - збрехав Гаррі. Він сьорбнув чаю і глянув на ґринділа, що показував йому кулачка. - Так... тривожить, - зненацька зізнався він і поставив чай на стіл. - Пам'ятаєте, як ми змагалися з ховчиком?
- Та-а-ак, - повільно мовив Люпин.
- Чом ви тоді не дали позмагатися й
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Гаррі Поттер колекція (комплект із 7 книг)», після закриття браузера.