Читати книгу - "Заміж? Не піду!, Енжі Собран"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
- Ти спочатку доповзи...
- Доповзу. На зло тобі і доповзу. Навіть якщо доведеться покинути лікарське крило.
- Іззі, краще відпочити після дня вибору. У вас навіть вечірнього тренування не буде, - попередив Зейн. - А тобі Анд має бути соромно провокувати на виклик хлопчиська.
- Нариваєшся? - грізно зиркнула на свого відчайдушного захисника, зовсім не задоволена його захистом.
- Ні. Просто не хочу, щоб ти постраждав.
Подивилася на брата, який доїдав шматок м'яса. Той лише посміхнувся і легенько хитнув головою:
- Якщо Іззі раптом не доповзе, виклик перейде до мене як до старшого родича, - меланхолійно зазначив Трей, відрізаючи черговий шматочок м'яса і поглядом обіцяючи, що комусь не поздоровиться і цей хтось явно не темноволосий, що сидить з ним поруч, а маленька скромненька я.
Фиркнула роздратовано. Як же вони всі мене дратують сьогодні!
«Дві сутички, Бель. Дві. Менше ніж за добу. А зараз третя! Ти спеціально нариваєшся?»
«Ні. Він сам…».
Так, навела шереху. І це називається «я не буду виділятися».
«Тобто ти не говорила Громилі, що у нього маленький член?»
«Ні звичайно. Як ти міг таке подумати? Громила ... У вас, що є прізвиська?»
«Не називати ж нам один одного за номерами?»
«А яке у тебе?»
«Морок»
«А у Зейна?»
«Тінь»
«Дай здогадаюся, а Анд у вас Сутінок?»
«Ні, - незрозуміло чому розреготався у мене в голові брат, - Він у нас Кліф»
«Кліф? Обрив?» - здивувалася я, приміряючи це прізвисько до Анду.
«Саме»
«А я? Мені вже придумали прізвисько?»
Брат лише заперечливо хитнув головою, а далі продзвеніла чергова сирена, закликаючи нас на заняття, і розмовляти стало ніколи. З сумом подивилася на недоїдений сніданок. Ех! Тато стверджував, що хороші справи складно вершити на порожній шлунок.
«Отже, будемо пакостити!» - посміхнулася подумки, згадуючи звичну відмовку.
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Заміж? Не піду!, Енжі Собран», після закриття браузера.