Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
А за вікном зима, А за вікном сніги. Спомини
(уривок)
П’ять аж нас… І голі, й босі, Та ще батько й мати… Ще ізмалку довелося Нам про найми знати. Чабанами були змалу і од праці п’яні. І не нам у свята грала скрипка на майдані. Чабанами ми ходили, шмату хліба раді. І не нам тоді шуміли верби на леваді. Праця й злидні нас чекали і у будні, й свята — і не нам пісень співали чепурні дівчата! Гей, літа ж мої смагляві! Ви завжди зі мною — ви щоразу в моїй уяві встаєте з Десною. Й береги десенські бачу, й гори ті крейдяні, і луги, й озера – наче на кіноекрані. За Десною ж бір сосновий, звідки ми тікали од лісничих, як на дрова паліччя збирали. Десно, Десно!.. Мене змалу її хвилі мили — не одна сльоза упала у холодні хвилі!.. …Не забуде цього кожен, хто зазнав. До смерти… Вже ніщо, мабуть, не зможе споминів цих стерти. На святах
– «Віє вітер, віє вітер, кучугури наміта! Хай на мене бог сердитий — не боюсь я ні чорта!» Шарпнув гармошку і… бехнувся ниць, п’яні засипало очи: дивиться з боку гурт молодиць, наче сороки стрекочуть: Люди – не люди: – сами язики, Химка ж – не Химка: – оракул: – «Хлопець який! Гармоніст який! а пропаде за собаку! …Хлопець який!..» А він знову підвівся, і: – «Гей, розступись!» Знов полилася метелиця: бубон, як свекор, бубонить під ніс і брязкотять брязкотельця. Чуб розтріпавсь йому, очі, як дим — Гляне – погляне. О, де ж ти мета?..
(уривок)
П’ять аж нас… І голі, й босі, Та ще батько й мати… Ще ізмалку довелося Нам про найми знати. Чабанами були змалу і од праці п’яні. І не нам у свята грала скрипка на майдані. Чабанами ми ходили, шмату хліба раді. І не нам тоді шуміли верби на леваді. Праця й злидні нас чекали і у будні, й свята — і не нам пісень співали чепурні дівчата! Гей, літа ж мої смагляві! Ви завжди зі мною — ви щоразу в моїй уяві встаєте з Десною. Й береги десенські бачу, й гори ті крейдяні, і луги, й озера – наче на кіноекрані. За Десною ж бір сосновий, звідки ми тікали од лісничих, як на дрова паліччя збирали. Десно, Десно!.. Мене змалу її хвилі мили — не одна сльоза упала у холодні хвилі!.. …Не забуде цього кожен, хто зазнав. До смерти… Вже ніщо, мабуть, не зможе споминів цих стерти. На святах
– «Віє вітер, віє вітер, кучугури наміта! Хай на мене бог сердитий — не боюсь я ні чорта!» Шарпнув гармошку і… бехнувся ниць, п’яні засипало очи: дивиться з боку гурт молодиць, наче сороки стрекочуть: Люди – не люди: – сами язики, Химка ж – не Химка: – оракул: – «Хлопець який! Гармоніст який! а пропаде за собаку! …Хлопець який!..» А він знову підвівся, і: – «Гей, розступись!» Знов полилася метелиця: бубон, як свекор, бубонить під ніс і брязкотять брязкотельця. Чуб розтріпавсь йому, очі, як дим — Гляне – погляне. О, де ж ти мета?..
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"