Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
і далі, – руки свої простягаєш в прийдешнє, за обрії наших орбіт. – У новий золотіючий світ. «Житом, калиною літо цвіло…»
Житом, калиною літо цвіло. Парусом ранки лягли на озера. День підіймає чоло, День золотіє у дверях. Радісно п’є на світанку земля: Келихи вітру, роси і проміння. Дзвонять колоссям поля, Кличуть мене на весілля. Слухай! Як ніжно кругліє зерно, Стигнуть жита і квітує пшениця. Поле – пахуче вино, Я невсипущий п’яниця. Очі п’яніють, темніють від трав, Трави туманять степи і дороги, Зоряно вечір упав Сонцем холодним під ноги. Листопад
Щодня смутніш весела карусель, Ясне готується в дорогу літо. І тихі заводі далеких сел Осінній каламутить вітер. Через дахи, через будинки ржаві Промерзлий дощ одвіяних листів. І табуни сполоханих граків Тривожно линуть над полями. О море днів, розбурхане вітрами! Де хмурий листопад Під дзенькіт чоток і лопат Бреде в село розгаслими шляхами. Не відчиняйте, люди, хат, Замкніть на засуви всі брами! Тонкі тумани виросли до хмар, Димлять на сивими річками. І заходу кривавий жар Не тліє більше вечорами. По цілих днях худі ворони Ганчір’ям висять на гілках. І темний ліс, обідраний і чорний Наводить дикий жах. А вітер рве, шумить і крутить, Вихрить на деревах. Одні тумани мов прикуті Стоять уперто на полях. Стоять і мовчки п’ють холодні хмари
Житом, калиною літо цвіло. Парусом ранки лягли на озера. День підіймає чоло, День золотіє у дверях. Радісно п’є на світанку земля: Келихи вітру, роси і проміння. Дзвонять колоссям поля, Кличуть мене на весілля. Слухай! Як ніжно кругліє зерно, Стигнуть жита і квітує пшениця. Поле – пахуче вино, Я невсипущий п’яниця. Очі п’яніють, темніють від трав, Трави туманять степи і дороги, Зоряно вечір упав Сонцем холодним під ноги. Листопад
Щодня смутніш весела карусель, Ясне готується в дорогу літо. І тихі заводі далеких сел Осінній каламутить вітер. Через дахи, через будинки ржаві Промерзлий дощ одвіяних листів. І табуни сполоханих граків Тривожно линуть над полями. О море днів, розбурхане вітрами! Де хмурий листопад Під дзенькіт чоток і лопат Бреде в село розгаслими шляхами. Не відчиняйте, люди, хат, Замкніть на засуви всі брами! Тонкі тумани виросли до хмар, Димлять на сивими річками. І заходу кривавий жар Не тліє більше вечорами. По цілих днях худі ворони Ганчір’ям висять на гілках. І темний ліс, обідраний і чорний Наводить дикий жах. А вітер рве, шумить і крутить, Вихрить на деревах. Одні тумани мов прикуті Стоять уперто на полях. Стоять і мовчки п’ють холодні хмари
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"