Читати книгу - "Обурливо гарна, або Ліки Його Високості, Ольга Обська"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Мерфіль з'явився у покоях Твінсена беззвучно. Як він це робить? Іноді передзвін його бубонців чутно за версту, а іноді він несподівано виринає, ніби з-під землі, не видавши жодного шереху. Ось як, наприклад, сьогодні.
Твінсен стояв біля вікна, дивився на подвір'я. Не так дивився, як міркував. Відвернувся буквально на хвилину, а коли повернувся — побачив блазня, що сидить на підвіконні. У його улюбленій позі. Одна нога безтурботно бовтається, іншу, зігнуту в коліні, він обхопив руками.
— Про що замислилися, моя глибокодумна високосте? — Мерфіль схилив голову набік. Бубонці слухняно брязнули.
Твінсен усміхнувся. Чи варто розповісти про свої думки блазню? Це дивно, але принц згадував своє перше і єдине кохання. Це сталося з ним років у дванадцять. Професор Віллінгоф, який читав йому курс історії, вимогливий, суворий і вічно незадоволений, дав завдання на літні канікули вивчити черговий талмуд. Товстезна книга навівала нудьгу. І Твінсен для початку погортав її у пошуках ілюстрацій. На щастя, у книзі знайшлося кілька малюнків — переважно портрети. Один із них привернув особливу увагу. На ньому була зображена юна діва. Здавалося, її сині сумні очі дивляться просто на тебе. Твінсен завмер, не в змозі перегорнути сторінку. Діва була напрочуд вродлива. Він довго вивчав її риси, і юнацька уява увімкнулася. Він вигадав цілу історію — хто вона, звідки.
Твінсен повертався до цього портрета знову і знову. В його уяві красуня ожила. Він подумки розмовляв з нею, фліртував і навіть заходив далі флірту. Тобі має бути не більше дванадцяти, щоб примудритися закохатися у портрет двовікової давності. Звісно, за кілька місяців мана зникла. Твінсен прочитав, хто насправді була ця молода особа. Одна з представниць бунтарського роду із Півночі. Саме представники цього роду були під підозрою як призвідники заколоту, після якого відносини Півночі та інших провінцій королівства особливо загострилися. Головний убір, в якому була зображена діва на портреті, приховував її колір волосся. Тому Твінсен одразу не зрозумів, що на малюнку північниця.
Те юнацьке захоплення згодом забулося. Але сьогодні воно яскраво ожило в пам'яті, коли побачив в одному з коридорів палацу арештантку у темно-синій сукні. Вона здалася йому схожою на ту, в чий образ він був колись по-дитячому закоханий. Його здивував погляд її синіх очей. Він був такий, ніби північниця теж впізнала в ньому когось близького.
Вона ступала велично. У ній відразу відчувався аристократизм та непокірність. Вона ніби не помічала чотирьох гвардійців, які її супроводжували. ЇЇ взяли під варту? Але за що? Твінсен мимохіть простежив, куди завели її стражники. У крило короля. Ну, якщо батько нею зацікавився, її провина дуже серйозна.
— Мерфілю, не знаєш, у чому вона винна?
Твінсен не сказав, кого має на увазі, але блазень все одно здогадався. Втім, це не дивно — Мерфіль завжди розумів принца з півслова.
— Ви про Анабель, моя цікава високосте? Про красуню-північницю з синіми очима?
— Вже й ім'я її знаєш?
— Так, пощастило дізнатися, як діва представляється незнайомцям.
— Розмовляв із нею? — здивувався спритності Мерфіля Твінсен.
— Ви ж знаєте, моя прониклива високосте, поговорити з гарними дівами — це моя слабкість.
Мерфіль зістрибнув з підвіконня і перемістився у крісло біля столу.
— Зіграємо у кості?
Твінсен сів у сусіднє крісло. Але грати не хотілося.
— Вона розповіла, у чому її звинувачують?
— У чому може бути винне це чарівне створіння? — відповів Мерфіль питанням на питання. — Найбільший і найочевидніший її гріх — краса. Адже ми, чоловіки, то схиляємось перед жіночою чарівністю, то нарікаємо її винуватицею усіх бід. Чи не так? — Мерфіль лукаво усміхнувся і кинув кубики. — Сподіваюся, Його Величність призначить їй не надто суворе покарання.
Твінсен зовсім не поділяв впевненості блазня. У чому б не була насправді винна північниця, батько може поставитися до неї упереджено. Він не слухатиме виправдання. Легше повірить брехливому собаці, ніж діві з Півночі.
Принц знову згадав її погляд, напрочуд теплий, ніби вона дивиться на друга. Зазвичай у погляді жителів півночі лише холод.
— Зіграємо пізніше, — кинув він Мерфілю і, підвівшись із крісла, попрямував до дверей.
— Як скажете, моя рішуча високосте, — посміхнувся блазень, згрібаючи кості в коробку.
Твінсен зайшов у кабінет батька без стуку. Налаштований наполягти на справедливості щодо діви з Півночі. Якщо знадобиться, він ладен був хоч сам стати її адвокатом.
— Батьку, ти вже призначив покарання північниці? — запитав з порога грізно.
Коли був злий, Твінсен ставав схожим на батька. З'являлася сталь у голосі, наказний тон та натиск. І не мало значення, що перед ним король.
— Призначив, — батько зміряв сина поглядом.
Але чомусь король виглядав сьогодні не таким, як завжди. Останнім часом Твінсен все частіше бачив його похмурим і стурбованим. Але зараз його обличчя трохи просвітліло. Однак це анітрохи не заспокоїло принца.
— Наскільки суворе?
— Дуже суворе, — запевнив батько.
— Яке? — Твінсен швидко підійшов до короля, відчуваючи наростання тривоги від того, що його передчуття справдилися.
— Стати однією з твоїх наречених. Я думаю, бути нареченою такого нестримного, впертого, схильного до поспішних висновків принца, це суворе покарання, — не без сарказму відповів батько, дивлячись спідлоба.
— Нареченою? — здивувався Твінсен.
— Чи не ти хотів дотримання давньої традиції? Наполягав на участі у фестивалі представниці Півночі? Твоя вимога виконана. Анабель стане твоєю північною нареченою. І оскільки більше жодних перешкод немає, я наказав за три дні відкрити фестиваль.
Досада схопила за горло. Твінсен думав, що батько з його упередженим ставленням до вихідців з Півночі і за рік не знайде таку, кого вважатиме гідною. А він знайшов за кілька днів? І чим вона його взяла? Як переконала батька, що заслуговує бути однією з наречених? Твінсен здогадувався, що вплинуло на рішення короля — її краса. Так, діва надзвичайно красива і, мабуть, чудово вміє цим користуватися. А він, як останній дурень, поспішав її рятувати! Думав, що гвардійці, які її супроводжували, виконують роль стражників, а вони просто забезпечували їй охорону. І тепер фестиваль почнеться через три дні, а отже, уже через місяць Твінсен має одружитися?!
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Обурливо гарна, або Ліки Його Високості, Ольга Обська», після закриття браузера.