Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
Та шабля гостра, як бритва ріже! Пани-підсудні дають драла. Майкоп, Одеса, Полтава, Ніжин — Кіннота наша в боях пройшла. Вертав з походу – біля криниці Стояла пишна і молода. – Ой дай напиться мені водиці… — додолу з відер хлюп-хлюп вода. Улип губами до відеречка, Такої зроду води не пив. Медами пахла білява гречка, А ти за повід, щоб одступив! А ти питала, з якого краю, Дарунок-подар, який несу. Відповідав я. – Панів немає… Бідняцька воля да на красу! Ой у криниці вода холодна. Дала напиться – не забувай… Тікали-никли тонкі полотна, А ти рукою – бувай-бувай!.. Як доведеться цим шляхом їхать, На окупанта війною йти — Біля криниці, де липа-стріха, У затінь свіжу знов вийдеш ти. Береш відерце. З тої криниці Як бризне-бризне зерно-вода. Дала напиться кришталь-водиці, А сама горда і молода. Як і раніше, вода холодна Плюскоче з відер, як водограй. Та молодиця… тонкі полотна… Мені рукою: бувай… бувай! Трава
Ти припадала до ніг, додолу, Ти вистилала в яру подоли — Одно молила: залиш у полі, Де синя просинь на видноколі. Залиш на вітрі, де дві дороги, Через могилу скрутили роги… Хай вітер тихий високі хвилі, Як відра, носить через могили! Хай дощ колючий вночі й опівдні Схиля додолу кущі нерівні. Хай сонце палить розкішні стебла… Так літо зблякне сухе і тепле. Ударить
Ти припадала до ніг, додолу, Ти вистилала в яру подоли — Одно молила: залиш у полі, Де синя просинь на видноколі. Залиш на вітрі, де дві дороги, Через могилу скрутили роги… Хай вітер тихий високі хвилі, Як відра, носить через могили! Хай дощ колючий вночі й опівдні Схиля додолу кущі нерівні. Хай сонце палить розкішні стебла… Так літо зблякне сухе і тепле. Ударить
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"