Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
Летять безшумно чорні крила. А ніч безлика і страшна. …Погасли свічі і кадила — І в вікна глянув Сатана… «Зникає день в глухі безодні…»
Зникає день в глухі безодні, Частину мук у тьму бере. Приходить «завтра», як «сьогодні» — Давно прожите і старе. Приходить з ним печаль вмирання, Бліде горіння хмурих дум, І та ж журба, і ті ж страждання, І той же денний сміх і глум. І ті ж картини і одміни, Борьба без віри і без сил. І знов дивлюсь я на руїни, І знов блукаю між могил. І ранить день мене безкраю, І ледве меч держу в руці. В страшній поемі умираю, Де білі привиди й мерці… Незримий
Я мертво спав в страшній печері. Я спав… І враз почув у сні, Як хтось, Незримий, стукнув в двері, — Як цим, без тіла – на коні. І щось хотів мені згадати, Моє загублене оддать, — А я не міг звестися, встати, І саван смерти розірвать. І був, як мрець, в глухій печері, Де сплять потвори кам’яні. А він, Незримий, стукав в двері, І скорбно плакав по мені. І довго чулося ридання, — Але не міг проснуться я. І чув я стук його в останнє, І стук копит його коня. Не дано
Він вночі прилетить на шаленім коні І в вікно він постука залізним мечем. …Ти останнюю казку докажеш мені — І заллєшся плачем. Стане ясно тобі. Не спитаєш, як звуть. Чом вночі прилетів. І з якої землі. Лиш засвітиш свічки – і освітиш нам путь, Поки зникнем у млі.
Зникає день в глухі безодні, Частину мук у тьму бере. Приходить «завтра», як «сьогодні» — Давно прожите і старе. Приходить з ним печаль вмирання, Бліде горіння хмурих дум, І та ж журба, і ті ж страждання, І той же денний сміх і глум. І ті ж картини і одміни, Борьба без віри і без сил. І знов дивлюсь я на руїни, І знов блукаю між могил. І ранить день мене безкраю, І ледве меч держу в руці. В страшній поемі умираю, Де білі привиди й мерці… Незримий
Я мертво спав в страшній печері. Я спав… І враз почув у сні, Як хтось, Незримий, стукнув в двері, — Як цим, без тіла – на коні. І щось хотів мені згадати, Моє загублене оддать, — А я не міг звестися, встати, І саван смерти розірвать. І був, як мрець, в глухій печері, Де сплять потвори кам’яні. А він, Незримий, стукав в двері, І скорбно плакав по мені. І довго чулося ридання, — Але не міг проснуться я. І чув я стук його в останнє, І стук копит його коня. Не дано
Він вночі прилетить на шаленім коні І в вікно він постука залізним мечем. …Ти останнюю казку докажеш мені — І заллєшся плачем. Стане ясно тобі. Не спитаєш, як звуть. Чом вночі прилетів. І з якої землі. Лиш засвітиш свічки – і освітиш нам путь, Поки зникнем у млі.
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"