Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
І назавше. Навік… Але міт по мені Поховать, як мене, і йому не дано. Будеш згадувать так: прилетів на коні — І постукав в вікно… Вгорі і внизу
Ми од Сонця пішли – ні стежок, ні сліда. І закрилася мороком твердь. Там у них на горі шаленіє Біда, Дикий регіт, безумство і Смерть. Там у них – у живих, там бенкет перемог. Там їм Сонце влуча, розбиває серця. Ми ж проходим у Тьмі без мети, без дорог, Наша путь, темна путь без кінця. О, як страшно блукать серед вічної тьми. О, як маряться світ і огні. Та в дорозі безмежній не відаєм ми, Чи ми вернемось знову, чи ні. Ми йдемо… Ми одні. Незчисленний наш ряд. Нас не вабить, не манить мета. О, як прагнем ми знову вернуться назад, Де єсть Сонце, і Смерть, і Біда! Перстень
Порвалася пряжа. Згубились кінці …А перстень блищить і блищить на руці. А звуки з словами, як в пісні, злились Проспівані серцем до серця колись… І серце, як скрипка, виводить і жде, І пасма золочені знову пряде, Та в порваній пряжі не зв’яжеш кінці. …Лиш перстень синіє на лівій руці… «Він був один. І йшов до моря…»
Він був один. І йшов до моря. Але в путі упав і згинув. Але упав в путі до моря — І світлу Тінь од себе кинув. Він був один. Чужий чужинець. Душа, як сніг. Лице суворе. Своїм лицем дививсь чужинець Своїм лицем дививсь на море. Загинув він. Не йде до моря. Нема його. Синіють ночі. А Тінь його іде до моря, А Тінь дійти до моря хоче.
Ми од Сонця пішли – ні стежок, ні сліда. І закрилася мороком твердь. Там у них на горі шаленіє Біда, Дикий регіт, безумство і Смерть. Там у них – у живих, там бенкет перемог. Там їм Сонце влуча, розбиває серця. Ми ж проходим у Тьмі без мети, без дорог, Наша путь, темна путь без кінця. О, як страшно блукать серед вічної тьми. О, як маряться світ і огні. Та в дорозі безмежній не відаєм ми, Чи ми вернемось знову, чи ні. Ми йдемо… Ми одні. Незчисленний наш ряд. Нас не вабить, не манить мета. О, як прагнем ми знову вернуться назад, Де єсть Сонце, і Смерть, і Біда! Перстень
Порвалася пряжа. Згубились кінці …А перстень блищить і блищить на руці. А звуки з словами, як в пісні, злились Проспівані серцем до серця колись… І серце, як скрипка, виводить і жде, І пасма золочені знову пряде, Та в порваній пряжі не зв’яжеш кінці. …Лиш перстень синіє на лівій руці… «Він був один. І йшов до моря…»
Він був один. І йшов до моря. Але в путі упав і згинув. Але упав в путі до моря — І світлу Тінь од себе кинув. Він був один. Чужий чужинець. Душа, як сніг. Лице суворе. Своїм лицем дививсь чужинець Своїм лицем дививсь на море. Загинув він. Не йде до моря. Нема його. Синіють ночі. А Тінь його іде до моря, А Тінь дійти до моря хоче.
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"