Читати книгу - "Бурштиновий Меч 1, Ян Фей"
Шрифт:
Інтервал:
Добавити в закладку:
Сірий меч Сен-Мефістофель.
Увійшовши в гігантські двері з обсидіану, які охороняли Вальгаллу, вони ніби увійшли у величезний підземний простір. Весь простір був занурений у нескінченну мовчазну темряву. Брандо та інші деякий час ходили за відсутності світла, і їхній зір поступово адаптувався до навколишнього середовища.
,
Поступово вони виявили, що йдуть по циліндричному мосту, а навколо них було багато подібних мостів. Вони були згорнуті в купу і утворювали не крутий схил.
.
Навколо цих мостів не було поручнів, що звучало трохи небезпечно. Але насправді ці циліндричні мости мали Сіель ину в десятки метрів, і ходьба по ним все одно вважалася стабільною.
,
Просто коли він час від часу озирався, то стовпи позаду нього впивалися в безкрайню темряву внизу, наче кінця не було. Коли він підняв голову, верхівка стовпів також нескінченно простягалася вперед, потопаючи в темряві.
Ця зорова ілюзія змушувала їх думати, що вони піднімаються вертикально, ніби вони йдуть між небом і землею перед створенням Хаосу, і якщо вони не будуть обережні, то втратять опору і впадуть у нескінченну прірву.
Будь-хто, хто дивився на таке середовище, відчував, що його кінцівки слабшають, не кажучи вже про певну людину в групі.
.
Брандо не довго йшов, перш ніж відчув, як інша рука тримає його, а не Сіфріда. Він обернувся і побачив Фаену, яка тремтіла від страху, що стояла біля нього з блідим обличчям.
.
Вона жалібно дивилася на нього, ніби наказуючи йому не видавати ні звуку. Але Брандо внутрішньо пирхнув. Вільям ніяк не міг не помітити її вчинків, та й вуха Сіфрід теж були дуже чутливі.
Іншими словами, вона просто обманювала сама себе.
Навіть смолоскип не можна запалити? — спитав Брандо в темряві.
Вічний смолоскип марний, а магія теж неефективна. Можливо, є магічне придушення. Старий чарівник стояв біля нього, ніби говорив про щось не пов'язане з ним, але ви можете спробувати заклинання вищого рівня.
Наприклад, штучне сонце.
.
Забудь.
.
Брандо дуже чітко усвідомив це закляття і не хотів підривати це місце. Однак темрява не становила для них великої загрози, і він більше турбувався про ворога, який стояв за ними.
Юнак обернувся і подивився на те місце, звідки прийшов. Андеша та її помічники кружляли навколо цього місця.
.
Це був ефект закляття Вільяма. Цей великий чарівник справді мав силу, яка могла зрівнятися з його репутацією, і ніхто не наважувався сказати, що вони можуть легко заманити Андешу в пастку.
.
Старий чарівник помітив вираз обличчя Брандо і не міг не посміхнутися.
,
Він погладив кінчик свого посоха і з гордістю сказав: Це закляття лабіринту зможе заманити їх у пастку на деякий час, але я більше не можу допомогти тобі, юначе.
!
Це була ідея Бренделя влаштувати засідку за воротами Вальгалли. Навіть Вільям не знав особистості Андеші, але Брендел був іншим. Він знав, що Андеша точно опиниться в невигідному становищі в цій засідці.
Однак план дещо відрізнявся від того, що він передбачав спочатку.
?
Якщо я правильно пам'ятаю, Пастухи дерев і Срібний Альянс – вороги, чи не так? Брандо не міг не підняти голову і не запитати: чи не краще скористатися цією можливістю, щоб позбутися їх?
Він нетерпляче дивився на великого чарівника, сподіваючись, що той зробить крок, щоб позбутися їх раз і назавжди.
.
Ви мрієте. Старий чарівник засміявся Власне, я б хотів, але суперник — один із дванадцяти Пастухів дерев. Хоча я не знаю, як вам вдалося спровокувати таку людину, шанси виграти у цієї жінки занадто низькі, тому я не зроблю легкого кроку.
Брандо нишком глянув на старого чарівника, думаючи, що це справді відповідає темпераменту цих майстрів-чарівників, кількісно оцінюючи шанси на перемогу в битві. Не дивно, що вони ніколи не програвали в жодному конфлікті.
Незважаючи ні на що, Срібний народ був чудовиськом.
.
Однак він не мав наміру так легко вмовляти Вільяма. Він більш-менш зберіг частину ігрового мислення, і принаймні в Бурштиновому мечі він не став би нахабно давати гравцям шанс на шахрайство.
?
Навіть якщо це підступна атака?
.
Ні. Вільям похитав головою: Гаразд, юначе, не думай занадто багато. Це заклинання Лабіринту може заманити Андешу в пастку принаймні на півгодини, тому що вона не знає, що я тут. Якщо вона мене побачить, це заклинання не спрацює.
І навіть якщо цього стану не існує, рано чи пізно вона виявить, що це ілюзія. Це перша причина, старий чарівник підняв палець Друга причина полягає в тому, що я не можу залишатися тут з тобою занадто довго.
Ви їдете? Брендел був здивований. Архімаг був його найбільшим покровителем, і він не очікував, що він піде так скоро після приїзду сюди.
!
Зелена вежа ось-ось впаде. Ви ж не хочете, щоб ваші зусилля пропали даремно? Вільям почухав потилицю, яка була повна сріблястого волосся. Чесно кажучи, Бренделу було важко повірити, що шановний лідер чарівників зробить такий безглуздий вчинок. Гаразд, старий сказав, що це не має до мене жодного стосунку, але оскільки Тулман попросив моєї допомоги, я не можу відмовити.
?
Зелена вежа ось-ось впаде так скоро?
,
Брандо не знав, що вже кілька днів перебуває без свідомості. Він вважав, що в Лабіринті Вовків немає Гравців. На щастя, лідер адептів Срібного союзу виявився тут. Це було для нього полегшенням.
Якби Вільям почав діяти, Лихо Вовків поки що не зможе загрожувати друїдам.
Але, незважаючи ні на що, часу у нього залишалося не так вже й багато.
.
Старий чарівник поплескав його по плечу і передав йому скриньку Це подарунок від мене, юначе. У коробці є плащ, який дозволить вам уникнути виявлення Андеші.
.
Стривайте, крикнув Брандо: Нас троє, гросмейстер.
Я знаю, старий чарівник посміхнувся Тому цей плащ використовують Велетні.
Використовується велетнями? На обличчі Брандо був дивний вираз. Що це була за дивна обстановка?
.
Все вірно, але у нього є недолік. Його можна використовувати лише один раз на добу. Після цього він нічим не відрізняється від звичайного плаща.
Невже всі предмети волхвів мають такі дивні темпераменти? Брандо взяв коробку і роздратовано запитав:
.
Все, що відбувалося прямо зараз, нагадувало йому про досвід у грі. У нього не склалося хорошого враження від творінь волхвів.
,
О, здається, ви добре знайомі з ними. Я відчуваю полегшення, старий чарівник посміхнувся і помахав палицею в повітрі, відкривши срібні двері світла Але не варто
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Бурштиновий Меч 1, Ян Фей», після закриття браузера.