Читати книгу - "Невідоме Розстріляне Відродження"
В нашій бібліотеці можна безкоштовно в повній версії читати книгу онлайн українською мовою "Невідоме Розстріляне Відродження" автора Павло Коломієць. Жанр книги: 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза. Наш веб сайт ReadUkrainianBooks.com дає можливість читати повні версії улюблених книг на Вашому гаджеті (IPhone, Android) або комп’ютері абсолютно безкоштовно, без реєстрації та СМС. Також маєте можливість завантажити книги на свій гаджет у форматі PDF, EPUB, FB2. Файли електронних книг - це цифрові файли, які призначені для перегляду на спеціальних пристроях, що відомі як читальні пристрої для електронних книг.
Шрифт:
-
+
Інтервал:
-
+
Добавити в закладку:
Добавити
Перейти на сторінку:
у провалля каламутне: що неводу оцього не минути, нічого! Ох, нічого не забути! Куди не кинься ти — шляхами земних прощ, останніх, судних смертних прощ — – осінній дощ… – дощ. В далечінь
Легкий стан і співучий голос, та очей золоті вири… ти – як ніч, – чорним полум’ям волос все віддай, все спали, згори! Все дивитися б! піснею тліти! щоб зайнявся увесь… спопелів… тільки тут, біля тебе жити всім напруженням оцих днів! Не питаю. Що там гадки, надії на вогненний, нещадний дотик краси? Все! хай з усміхом попіл ти мій розвієш, а покору іншому віддаси. Елегія
Дрімає далечінь і вихорці житами ліниво родяться і розтають ліниво. Ех, в далині у ясній ген аж там ми… та як би осягли – були щасливі. Крил велетенських помах там розбігся, синіє, майорить далекими горбами… Коли, як вітер, жити не спромігся, нема чого й стогнати у нестямі… Нема чого кричати, бо не вмів же… і не здолав горіти і палити… Тепер чуже і те, останнє диво — свій колос наливати, як це жито. Землі первісної важке, стоплідне лоно розкрите жде – а велетня немає… і захід – як вулкан… Вогонь, моря червоні… а день, безсилий день – конає. Пісня
Радість приходе не часто, а всі дні – це на цвинтар шлях… Туго ж моя квітчастая! Пісне моя, що в твоїх Очах. Яблуні смертна осіння пряжа осені, болю стяг. Ніжно
Легкий стан і співучий голос, та очей золоті вири… ти – як ніч, – чорним полум’ям волос все віддай, все спали, згори! Все дивитися б! піснею тліти! щоб зайнявся увесь… спопелів… тільки тут, біля тебе жити всім напруженням оцих днів! Не питаю. Що там гадки, надії на вогненний, нещадний дотик краси? Все! хай з усміхом попіл ти мій розвієш, а покору іншому віддаси. Елегія
Дрімає далечінь і вихорці житами ліниво родяться і розтають ліниво. Ех, в далині у ясній ген аж там ми… та як би осягли – були щасливі. Крил велетенських помах там розбігся, синіє, майорить далекими горбами… Коли, як вітер, жити не спромігся, нема чого й стогнати у нестямі… Нема чого кричати, бо не вмів же… і не здолав горіти і палити… Тепер чуже і те, останнє диво — свій колос наливати, як це жито. Землі первісної важке, стоплідне лоно розкрите жде – а велетня немає… і захід – як вулкан… Вогонь, моря червоні… а день, безсилий день – конає. Пісня
Радість приходе не часто, а всі дні – це на цвинтар шлях… Туго ж моя квітчастая! Пісне моя, що в твоїх Очах. Яблуні смертна осіння пряжа осені, болю стяг. Ніжно
Перейти на сторінку:
Увага!
Сайт зберігає кукі вашого браузера. Ви зможете в будь-який момент зробити закладку та продовжити читання книги «Невідоме Розстріляне Відродження», після закриття браузера.
Подібні книжки до книжки «Невідоме Розстріляне Відродження» жанру - 💛 Публіцистика / 💛 Поезія / 💙 Сучасна проза:
Коментарі та відгуки (0) до книги "Невідоме Розстріляне Відродження"